П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/4452/25 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Крапівницька Н. Л. 
Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 
08 вересня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрального-Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) як боржника у виконавчому провадженні ВП №68784333.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Звертає увагу колегії суддів на такий факт, що відсутність механізму законодавчого врегулювання вищевказаного питання, а саме порядку конфіскації травматичної зброї у дохід держави, ніяким чином не повинна ставати причиною для порушення прав громадян (позивача), які гарантуються Конституцією України.
Вказує, що проаналізувавши увесь текст рішення суду першої інстанції від 17 червня 2025 року, можна зробити висновок що суд просто формально перелічив у своєму рішенні обставини справи, які були зазначені у позові та посилання на норми Закону, замість того щоб всебічно дослідити причину виникнення позовних вимог та факту порушення прав позивача, та визначити шляхи для вирішення цих питань.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 у справі №127/34993/21 ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності з ч.1 ст.195-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією пристрою для відстрілу гумових куль Вій к.9 мм № НОМЕР_2 .
12.04.2022 року Першим відділом державної виконавчої служби у м.Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрито виконавче провадження ВП №68784333 по виконанню постанови №127/34993/21, виданої 17.01.2022 року Вінницьким міським судом про конфіскацію пристрою для відстрілу гумових куль Вій к.9 мм № НОМЕР_2 .
З матеріалів справи слідує, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 12.08.2022 направлено вимогу начальнику Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, згідно якої, вимагав повідомити про стан виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 в частині конфіскації пристрою для відстрілу гумових куль Вій к.9 мм № НОМЕР_2 .
На вимогу державного виконавця про стан виконання постанови суду №127/34993/21 26.08.2022, Вінницьке районне управління поліції повідомило, що пристрій для відстрілу гумових куль Вій к.9 мм № НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_1 , та відповідно до постанови Вінницького міського суду конфіскований, знаходиться в ККЗ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. Та вказав, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та відповідно до правового режиму воєнного стану та Указу президента України від 24.02.2022 №64/2022 склад озброєння УЛМТЗ ГУНП евакуйовано, тому передати вказаний пристрій до складу не представляється за можливе. В подальшому при можливості передачі зброї до складів УЛМТЗ, конфіскований пристрій Вій к.9 мм № НОМЕР_2 буде переданий до складу озброєння УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області для виконання постанови Вінницького міського суду №127/34993/21.
Крім того, в матеріалах справи наявний лист за №620/31/01-2022 управління логістики та матеріального-технічного забезпечення адресований державному виконавцю щодо конфіскації пристрою для відстрілу гумових куль ВІЙ в дохід держави та зазначено, що пп.22 п.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що приймання, зберігання та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої вогнепальної, газової, холодної та іншої зброї, боєприпасів до неї вибухових речовин та пристроїв визначається законом. Станом на теперішній час законодавцями не прийнято нормативно правового документу, який би регулював вище вказані процедури, у зв`язку з чим у співробітників Національної поліції України відсутній механізм конфіскації зброї в дохід держави. Наразі відповідними підрозділами МВС України проводиться робота щодо правового врегулювання механізмів обігу та реалізації зброї в Україні.
23.12.2022 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) прийнято постанову у ВП №68784333 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Вказаною постановою встановлено, що листом від 20.10.2022 №617/31/01-2022 начальник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області зазначив, що пп.22 п.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що приймання, зберігання та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої вогнепальної, газової, холодної та   іншої зброї, боєприпасів до неї вибухових речовин та пристроїв визначається законом. Станом на теперішній час законодавцями не прийнято нормативно правового документу, який би регулював вище вказані процедури, у зв`язку з чим, у співробітників Національної поліції України відсутній механізм конфіскації зброї в дохід держави. Наразі відповідними підрозділами МВС України проводить робота щодо правового врегулювання механізмів обігу та реалізації зброї   в Україні. Зброя та боєприпаси до неї, щодо яких судовими органами прийнято рішення про конфіскацію, зберігаються на складах головних управлінь Національної поліції в областях та АР Крим до прийняття відповідних законодавчих актів.
Представник позивача вказав, що на початку лютого місяця 2025 року ОСОБА_1 вирішив продати свій транспортний засіб та звернувся до приватного нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу автомобіля, але не зміг цього зробити, оскільки приватним нотаріусом йому було повідомлено, що відносно нього містяться відомості у Єдиному реєстрі боржників (підстава: постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21) і тому не можливо вчинити даний правочин щодо продажу транспортного засобу.
11.03.2025 року представником позивача було направлено адвокатський запит до першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з метою отримання відповіді та пояснень, чому у зв`язку із поверненням виконавчого документу (постанови суду від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21) стягувачу - до Вінницького міського суду Вінницької області, відомості про позивача (боржника) ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП №68784333 не були видалені з Єдиного реєстру боржників, і станом на сьогодні досі містяться в даному реєстрі.
18.03.2025 року першим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було надано відповідь на вищевказаний адвокатський запит, в якій зазначено що станом на теперішній час законодавцями не прийнято правового документу, який би регулював вище вказані процедури (а саме конфіскацію у дохід держави травматичної зброї - пристрою для відстрілу гумових куль), у зв`язку з чим у співробітників Національної поліції України відсутній механізм конфіскації зброї в дохід держави.
Сторона позивача вважає, що відсутність правового документу на теперішній час, який би регулював порядок та механізм конфіскації зброї в дохід держави не є виною позивача і це призводить до порушення його права власності на рухоме майно, оскільки він не може вільно ним користуватись, тобто, не може продати свій транспортний засіб, у зв`язку з чим, і звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).
Відповідно до ч.5 ст.37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч.4 ст.40 Закону №1404-VIII).
Як встановлено з матеріалів справи, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21 позивача ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.195-4 КУпАП, а саме застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень з конфіскацією пристрою для відстрілу гумових куль Вій к. 9 мм № НОМЕР_2 .
12 квітня 2022 року першим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (головний державний виконавець Сиридюк Т.В.) було відкрите виконавче провадження ВП №68784333 по виконанню вищезазначеної постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21 (суддя Гайду Г.В.) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.195-4 КУпАП громадянина ОСОБА_1 .
Виконавче провадження ВП №68784333 по виконанню вищевказаної постанови суду відкрито в частині конфіскації майна, а саме конфіскації пристрою для відстрілу гумових куль Вій к.9 мм № НОМЕР_2 .
23 грудня 2022 року постановою головного державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сиридюк Т.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, тобто вищевказану постанову суду від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21 було повернуто до Вінницького міського суду Вінницької області.
Як вказує апелянт, на початку лютого місяця 2025 року позивач ОСОБА_1 вирішив продати свій транспортний засіб та звернувся до приватного нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу автомобіля, але не зміг цього зробити, оскільки приватним нотаріусом йому було повідомлено, що відносно нього містяться відомості у Єдиному реєстрі боржників (підстава: постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21) і тому не можливо вчинити даний правочин щодо продажі транспортного засобу.
11 березня 2025 року представником позивача було направлено адвокатський запит до першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з метою отримання відповіді та пояснень, чому у зв`язку із поверненням виконавчого документу (постанови суду від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21) стягувачу - до Вінницького міського суду Вінницької області, відомості про позивача (боржника) ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП №68784333 не були видалені з Єдиного реєстру боржників, і станом на сьогодні досі містяться в даному реєстрі.
18 березня 2025 року першим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надано відповідь на вищевказаний адвокатський запит, де зазначено, що станом на теперішній час законодавцями не прийнято правового документу, який би регулював процедуру конфіскації у дохід держави травматичної зброї - пристрою для відстрілу гумових куль, у зв`язку з чим у співробітників Національної поліції України відсутній механізм конфіскації зброї в дохід держави.
Тобто відповідач за увесь цей час, починаючи з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та по теперішній час, так і не здійснив жодних дій направлених на видалення відомостей про позивача, як боржника з Єдиного реєстру боржників.
Тоді як, вибуття з володіння позивача конфіскованого пристрою для відстрілу гумових куль Вій к. 9 мм №ЧН 009379, повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу - Вінницькому міського суду Вінницької області (постанова суду від 17 січня 2022 року у справі №127/34993/21), свідчать, що подальше визначення співробітниками Національної поліції України в частині механізму конфіскації зброї в дохід держави не залежить від волі боржника - ОСОБА_1 , тому, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що така бездіяльність першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) є протиправною, оскільки грубо порушує право власності позивача на його рухоме майно. Так, позивач тривалий (невизначений) час не може вільно розпоряджатись таким майном (продати свій транспортний засіб), оскільки в Єдиному реєстрі боржників про позивача містяться відомості як про боржника по вищевказаному виконавчому провадженню ВП №68784333.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином колегія суддів зауважує, що відсутність механізму законодавчого врегулювання порядку конфіскації травматичної зброї у дохід держави, ніяким чином не повинна бути причиною для порушення прав громадян (позивача), які гарантуються Конституцією України.
Отже, враховуючи вищевикладені обставини, вказане рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року, про відмову у задоволенні позову - підлягає скасуванню, оскільки при його формуванні судом не було враховано наведених обставин по справі, а тому суд дійшов хибного висновку.
Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції з прийняттям нового - про задоволення позову.
Крім того, відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання позовної заяви (1211,20 грн) та апеляційної скарги (3633,60 грн), у загальному розмірі 4844,80 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити з  Єдиного реєстру боржників відомості про позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) як боржника у виконавчому провадженні ВП №68784333.
Стягнути з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в загальному розмірі  4844,80 грн.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Сапальова Т.В.