ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6858/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року (суддя Чернова Ж.М.) в адміністративній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна»
до Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України про припинення дії ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» на право провадження відповідного виду господарської діяльності від 28.07.2025 № 1194-р/лєр; зобов`язати Державну податкову службу України видалити з Єдиного державного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирта етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію щодо припинення дії ліцензії ТОВ «ТІ. БІ. СІ. Україна» на виробництво тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) реєстраційний номер 990111202300004 від 07.11.2023.
Одночасно з позовом Товариством подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення до набрання законної сили рішенням суду у дійсній справі.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію рішення Державної податкової служби України про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності від 28.07.2025 № 1194-р/лєр, в частині припинення дії ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» на виробництво тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) реєстраційний номер 990111202300004 від 07.11.2023, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, оскаржувана ухвала не містить обґрунтовані мотиви суду щодо наявності реальної небезпеки порушення прав та інтересів позивача без застосування заходів забезпечення позову. Крім того, забезпечення позову в обраний спосіб фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
В контексті спірних правовідносин суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Статтею 151 КАС України передбачено, що Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.
Колегія суддів звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Суд зазначає, що відповідно до  п. 74 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX   припинення дії ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності, на який (які) йому надано ліцензію, у порядку, визначеному цим Законом.
Статтею 46 названого Закону визначено, що дія  ліцензії припиняється шляхом прийняття органом  ліцензування, який надав відповідну  ліцензію, рішення про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Рішення про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності приймається:
1) протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання податковим органом відповідних документів (у тому числі рішення суду) та/або виявлення даних/відомостей, що є підставою для припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з  частиною другою  цієї статті;
2) у разі припинення дії  ліцензії за результатами перевірки податкового органу - не раніше одинадцятого робочого дня за днем направлення суб`єкту господарювання акта такої перевірки;
3) у разі припинення дії  ліцензії за заявою суб`єкта господарювання - не пізніше 20 робочих днів з дня, наступного за днем отримання такої заяви органом  ліцензування.
Рішення про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків.
У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу  ліцензування про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то  ліцензія, що була припинена таким рішенням органу  ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.
Датою припинення дії  ліцензії є день набрання чинності рішенням про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що за наявності законодавчо визначених підстав орган ліцензування має право прийняти рішення про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, яке набирає на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків. У разі ж скасування такого рішення в адміністративному чи судовому порядку, ліцензія, що була припинена таким рішенням органу  ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.
Отже, правові норми наведеного Закону  забезпечують поновлення правового становища ліцензіата у випадку скасування рішення про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Водночас забезпечення позову у вигляді зупинення дії прийнятого рішення про припинення дії  ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності може мати місце лише у випадку, коли ліцензіат доведе існування обставин, визначених у статті 150 КАС України.
Натомість ані заява про забезпечення, ані ухвала суду першої інстанції не містять обґрунтованих доводів, які свідчать про очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення податкового органу або істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Посилання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду у справах № 240/16920/21, № 440/6755/21, № 240/26736/21, № 500/5854/23 є невірним, адже висновки суду касаційної інстанції у наведених справах базувались на нормах Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР, який втратив чинність на підставі Закону № 3817-IX і останній має інше правове регулювання спірних правовідносин.
Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що за новим регулюванням спірних правовідносин відсутні правові підстави для забезпечення позову у цій справі шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення податкового органу, адже самим Законом № 3817-IX передбачено захист прав та інтересів добросовісного ліцензіата, щодо якого прийнято неправомірне рішення, яке скасоване в установленому законом порядку, шляхом повернення такої особи до первинного стану (з моменту прийняття скасованого рішення про припинення дії  ліцензії), що свідчить про відсутність ознак істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відтак ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

                              Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року в адміністративній справі № 280/6858/25 скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» про забезпечення позову відмовити.
                              Постанова суду набирає законної сили з 02 жовтня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
                              Повна постанова складена 02 жовтня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова