УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/1010/25 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С. 
Номер провадження №33/4805/991/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2025 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Єланського О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Єланського Олега Геннадійовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 липня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 07 червня 2025 року о 02:11, по вул. Радомишльській, 16, в селі Пилиповичі, Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Єланський О.Г., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на відеозаписі відсутня зупинка авто, не роз`яснили права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі право на правову допомогу, акт огляду не містить дати, направлення на огляд, акт огляду та протокол складені у відсутності ОСОБА_1 . Окрім того, відеозаписи, які долучено до матеріалів справи, не містять доказової бази по справі, а протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, матеріали на оптичному диску не мають цифрового підпису автора та до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (бодікамеру поліцейського). Разом з тим захисник вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних сил України, а тому діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Адвокат вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не є доведеною, підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника – адвоката Єланського О.Г., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 07.06.2025 убачається, що 07 червня 2025 року о 02:11, по вул. Радомишльській, 16, в селі Пилиповичі, Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, також у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій від керування ТЗ був відсторонений до повного витвереження (а.с. 2).
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с. 2); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 4); розписці про роз`яснення прав та обов`язків, передбаченими статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП  та розписці про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 5, 6); розписці про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 7); копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4911322 від 07.06.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 8); наявним в матеріалах справи відеозаписом з відео реєстратора та нагрудної камери поліцейського (а.с. 7). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що на відеозаписі відсутня зупинка авто, не заслуговують на увагу, оскільки зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням комендантської години. Крім того, водія повідомлено уповноваженими особами про причину зупинки, що не викликало жодних заперечень з його боку.
Доводи скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є слушними, оскільки з відеозапису убачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки перебував за кермом авто і не заперечував цього факту, вказане також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 «пацани завтра іду…..», а пасажир зазначила «ми їздили по батька». Будь-яких заперечень щодо дій працівників поліції відносно керування ним транспортним засобом ОСОБА_1 не виказував.
Окрім того, факт керування ОСОБА_1 визнав особисто, зокрема, останній погодився з постановою серії ЕНА №4911322 від 07.06.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 425 грн, за скоєння адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 8), за що особисто поставив підпис, тобто визнав, що керував вказаним транспортним засобом, крім того, зазначив «вдома залишив, поїдемо надам посвідчення та УБД».
Відеозаписом також спростовуються доводи захисника, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.
Згідно з статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП. 
Так, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що зафіксована на відеозаписах з нагрудної камери поліціянта. 
Крім того, ОСОБА_1 особисто ознайомився та поставив підпис у розписці про роз`яснення прав та обов`язків, передбаченими статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с. 5) 
Поліціянт зачитав у голос зміст протоколу про адміністративне правопорушення та запитав у ОСОБА_1 чи буду його підписувати.
Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він складений у присутності останнього. Як вбачається із відеозаписів обставин події, працівник поліції склав протокол та інші документи, які додані до нього з дотримання вимог глави 19 КУпАП та у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але останній відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. ст. 254, 256 КУпАП, а також Інструкції з  оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 та є належним та допустимим доказом.
Відсутність чи наявність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, акту про порядок проходження огляду за допомогою технічних засобів - не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних сил України, а тому діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, ґрунтуються на помилковому розумінні норм права апелянтом, а тому суд апеляційної інстанції не бере до уваги з наступних підстав.
Відповідно до частин 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто порядок проведення огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння у порядку статті 266-1 КУпАП (посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України) передбачений лише у випадку якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення), а також виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Відповідно до статті 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги щодо того, що відеозаписи, які долучено до матеріалів справи, не містять доказової бази по справі, а протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, матеріали на оптичному диску не мають цифрового підпису автора та до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (бодікамеру поліцейського), не спростовує об`єктивність інформації, яка зібрана за допомогою зазначеного приладу (портативний відеореєстратор нагрудних камер поліцейських (а.с. 1)). Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на відеоматеріали, що додаються до нього, зокрема, DJ 0000. Також до протоколу додається: копія постанови, смс повідомлення, dvd диск, рапорт, довідка, направлення, акт, розписка. Отже, долучені докази дають змоги встановити джерело походження відеозапису. До того ж, КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису. 
Крім того, відсутність засвідчення електронним цифровим підписом відеозапису не спростовує відображені на ньому події. У даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. З урахуванням наведеного, судом першої інстанції надано належну оцінку факту не безперервності відеозапису на предмет його належності та достатності для встановлення обставин справи. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Апеляційний суд з повагою ставиться до проходження ОСОБА_1 військової служби, проте наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  адвоката Єланського Олега Геннадійовича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 липня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Н.Й. Григорусь