ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2283/24  Номер провадження 22-ц/814/1758/25	Головуючий у 1-й інстанції Лідовець Т. М.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М.,
судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,
секретар:Горбун К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 22 січня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Хорольської державної нотаріальної контори, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, 
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 22 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Хорольської державної нотаріальної контори, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без розгляду на підставі ст. 223, ст. 257 ЦПК України
В апеляційній скарзі   ОСОБА_1 , просить скасувати дану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки не зазначено чому саме участь у судовому засіданні представника позивача не може забезпечити з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для залишення позову без розгляду. Окрім того, посилається на об`єктивні причини не прибуття в судове засідання , адже з березня 2022 року перебуває в ДУ «Качанівська виправна колонія №54»
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача (апелянта), розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, позивач повторно не з`явився в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, і його неявка перешкоджає подальшому розгляду справи, тому суд дійшов висновку про наявність правової підстави для залишення вказаної позовної заяви без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.
Колегія суддів з такими висновками не погоджується виходячи з слідуючого.
Відповідно до вимог п.3 ч.1ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Подібна норма міститься і в ч.5ст.223 ЦПК України.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що умовами залишення позовної заяви без розгляду є:
- повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання;
- повідомлення позивача (заявника) про судове засідання належним чином;
- відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;
- неявка в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору;
- від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.
Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.
   Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
У частині третій ст. 223 ЦПК України також вказано, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно ч. 1, 2 ст. 257 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а саме неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (п. 1 ч. 2 вказаної статті Кодексу).
З матеріалів справи вбачається, що судові засідання у справі призначалися на 17 грудня 2024 року та на 22 січня 2025 року .
Матеріалами справи підтверджується, що у заяві від 19.11.2024 представник позивача  Боженко Г.В. просила суд розглядати справу в режимі відеоконференції за її участі , вказавши про бажання таким чином брати участь в судовому засіданні 26.11.2024 та всіх наступних судових засіданнях .
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 20.11.2024 вказану заяву задоволено в повному обсязі , постановлено проводити всі судові засідання у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів адвокатом Боженко Г.В.
У позовній заяві, позивач висловив позицію в справі щодо остаточного її вирішення по суті, чим реалізував своє процесуальне право.
26.11.2024 року представник позивача Боженко Г.В. брала участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.
Згідно довідки від 17.12.2024, у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі , судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Жодних відомостей про відсутність технічної можливості провести судове засідання в режимі відеоконференції з адвокатом Боженко Г.В. чи не під`єднання нею до відеоконференції довідка та матеріали справи не містять.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 17.12.2024 розгляд справи було відкладено на 22 січня 2025 року. 
Згідно довідки від 22.01.2025, у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі , судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Жодних відомостей про відсутність технічної можливості провести судове засідання в режимі відеоконференції з адвокатом Боженко Г.В. чи не під`єднання нею до відеоконференції довідка та матеріали справи не містять.
Відповідно до Листа ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» Дубчак Віталіна Миколаївна прибула до вказаної установи 09 березня 2022 року , та перебуває на теперішній час.
Таким чином в даній справі не було встановлено недобросовісності поведінки позивача та її представника.
Неявка в судове засідання позивача була обумовлена поважними причинами, оскільки така перебуває в установі виконання покарань, про що було повідомлено суд першої інстанції в позовній заяві , та згідно з кореспонденції наявної в матеріалах справи , суд був обізнаний про вказану обставину.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував дані обставини і вище зазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав, передбачених ч.5 ст.223, п.3 ч.1ст.257 ЦПК України для залишення позовної заяви без розгляду, а тому ухвала суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379,382-384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 22 січня 2025 року скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Хорольської державної нотаріальної контори, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов