ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 р. 	Справа № 520/3599/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В.) від 27.05.2025 року по справі № 520/3599/25
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                         
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 17.01.2025 № 205050014333, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити та виплачувати з 03 серпня 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV;
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV зарахувати до пільгового стажу роботи періоди з 10.05.1993 по 03.09.1993, з 19.05.1995 по 21.12.2011, з 15.05.2012 по 18.12.2012, з 18.01.2013 по 12.07.2014, з 12.12.2014 по 15.06.2015; до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період з 19.09.2018 по 06.11.2019: до загального страхового стажу період роботи з 20.09.1993 по 25.04.1995;
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити заборгованість з виплати пенсії за період з 03 серпня 2024 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням Суду;
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 17.01.2025 № 205050014333, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи періоди з 19.05.1995 по 21.12.2011, з 15.05.2012 по 18.12.2012, з 18.01.2013 по 12.07.2014, з 12.12.2014 по 15.06.2015.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 20.09.1993 по 25.04.1995.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в якій, посилаючись на його необґрунтованість просить суд апеляційної інстанції змінити судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити шляхом: зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області призначити та виплачувати з 03.08.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV; зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області при призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV зарахувати до пільгового стажу роботи період з 10.05.1993 по 03.09.1993, та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період з 19.09.2018 по 06.11.2019.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 17.01.2025 № 205050014333, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 09.01.2025 звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії та надав пакет необхідних документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Рішенням від 17.01.2025 № 205050014333 за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Також рішенням від 17.01.2025 до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки № 17 від 28.10.2024, оскільки: форма довідки не відповідає Додатку № 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 № 637; відсутнє посилання на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; відсутній підсумок пільгового стажу; відсутня інформація щодо відпусток без збереження заробітної плати; документ завірений печаткою для документів (завіряється гербовою печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів). Також до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 20.09.1993 по 25.04.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 16.07.1990, оскільки відсутня назва підприємства при прийнятті та різниця між датою прийняття та датою створення наказу про прийняття складає більше 1 місяця.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Частково задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 17.01.2025 № 205050014333, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом; зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи періоди з 19.05.1995 по 21.12.2011, з 15.05.2012 по 18.12.2012, з 18.01.2013 по 12.07.2014, з 12.12.2014 по 15.06.2015; зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 20.09.1993 по 25.04.1995.
Відмовляючи в задоволенні частини вимог, а саме щодо зарахування позивачу періоду роботи з 10.05.1993 по 03.09.1993 та з 19.09.2018 по 06.11.2019, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Харківській області від 17.01.2025 відсутнє посилання стосовно не зарахування вищевказаного періоду до страхового стажу позивача, тому права позивача на час розгляду справи судом не є порушеними. Щодо вимоги позивача зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції вказав, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачав підстав під час ухвалення рішення по даній справі для зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.
Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
За змістом частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Колегія суддів зазначає, що в межах даної справи спірними є наявність підстав для зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи позивача з 10.05.1993 по 03.09.1993 на посаді тракториста-машиніста 3 кл., та зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1  період роботи з 19.09.2018 по 06.11.2019 на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 5-го розряду, які дають право на пільгове призначення пенсії.
За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону У країни «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічні положення містяться в пункті 1 Порядку № 637.
Так, за змістом пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Із аналізу вказаних вище положень Порядку № 637 слідує, що подання інших документів, окрім трудової книжки, для підтвердження трудового стажу з метою призначення пенсії здійснюється виключно у випадку, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.
З тексту оскаржуваного рішення та апеляційної скарги позивача слідує, що станом на дату звернення із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах вік позивача становив 55 років.
Судовим розглядом встановлено та не заперечується відповідачем, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.07.1990 позивача, ОСОБА_1 :
з 10.05.1993 по 03.09.1993 "принят трактористом-машинистом 3 кл. стд. 1" на підприємстві с-з Молодогвардійський;
з 19.09.2018 по 06.11.2019 "переведен на должность вальцовника стали гарячего проката 5-го разряда".
У період роботи позивача (з 19.09.2018 по 06.11.2019) діяла постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», якими затверджено Список 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", яка містить в переліку посаду "вальцювальники станів гарячого прокату"(п. 3 Розділ ІІІ).
Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.
При цьому, суд враховує, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.
Крім того, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі по тексту - Порядок № 22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів, які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.
Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1 ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.
Однак, матеріали даної справи не містять, а пенсійним органом в обґрунтування правомірності прийняття оспорюваного рішення не надано до суду доказів самостійного звернення до відповідних установ з метою отримання додаткових документів для підтвердження пільгового стажу позивача.
Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 10.05.1993 по 03.09.1993 до пільгового стажу, та зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 період роботи з 19.09.2018 по 06.11.2019 на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 5-го розряду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів існування спору стосовно не зарахування до трудового стажу позивача періоду роботи з 20.09.1993 по 03.09.1993, та з 19.09.2018 по 06.11.2019, а також тому що в рішенні відсутнє посилання стосовно не зарахування вищевказаного періоду до страхового стажу позивача, однак такий висновок не відповідає встановленим обставинам справи.
Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт визначення відповідачем у спірному рішенні пільгового стажу як "00 років 00 місяців 00 днів" свідчить про невизнання спірних періодів пільговими.
Крім того, позивач не оскаржує загальний страховий стаж, спірним є саме незарахування пільгового стажу, а факт відсутності в оскаржуваному рішенні підстав відмови в пільговому зарахуванні таких періодів, є насамперед підтвердженням їх безпідставності, а не відсутності спору між сторонами.
Щодо обраного способу захисту порушеного права позивача колегія суддів зазначає таке.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.
Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України.
Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо не зарахування періодів з 10.05.1993 по 03.09.1993 та з 19.09.2018 по 06.11.2019 до пільгового стажу позивача, тому належним способом відновлення порушеного права буде зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 10.05.1993 по 03.09.1993 до пільгового стажу та з 19.09.2018 по 06.11.2019 до пільгового стажу позивача за Списком №1 на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 5-го розряду.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 10.05.1993 по 03.09.1993 до пільгового стажу та з 19.09.2018 по 06.11.2019 до пільгового стажу за Списком №1 на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 5-го розряду, з прийняттям нового судового рішення в цій частині про задоволення вимог.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 залишити без змін. 
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 року по справі № 520/3599/25 - скасувати в частині відмови зобов`язання Головного управління ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 10.05.1993 по 03.09.1993 до пільгового стажу та з 19.09.2018 по 06.11.2019 до пільгового стажу за Списком № 1 на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 5-го розряду, з прийняттям нового судового рішення в цій частині про задоволення вимог.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 10.05.1993 по 03.09.1993 до пільгового стажу та з 19.09.2018 по 06.11.2019 до пільгового стажу за Списком № 1 на посаді вальцювальника стану гарячого прокату 5-го розряду.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 по справі № 520/3599/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко    В.В. Катунов