УХВАЛА

17 листопада 2025 року  
м. Київ

справа №420/156/24
адміністративне провадження №К/990/44277/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гриціва М. І.,
суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.
перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024  року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Механічний завод» про стягнення заборгованості з відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, і
ВСТАНОВИВ:
ГУ ПФУ в Херсонській області звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути заборгованість з відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з березня 2022 року по грудень 2023 року в розмірі 926 148 грн 06  коп.
Вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Механічний завод» усупереч приписам пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі ? Закон № 1058), «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція), своєчасно не відшкодовує витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 11 березня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року, у задоволенні позовних вимог відмовив.
Суди попередніх інстанцій виходили з того, що ТОВ «Механічний завод» у спірному періоді (з березня 2022 року по грудень 2023 року), а також після деокупації міста Херсону не здійснювало своєї господарської діяльності. Суд визнав ці обставини для ТОВ «Механічний завод» форс-мажорними, тобто обставинами непереборної сили, які об`єктивно унеможливили виконання суб`єктом господарської діяльності своїх податкових та інших зобов`язань у встановлені терміни. ГУ ПФУ в Херсонській області, коли нараховувало ТОВ «Механічний завод» заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з березня 2022 року по грудень 2023 року, діяло без урахуванням усіх обставин, що мають значення для ухвалення рішення (вчинення дії), нерозсудливо та непропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
ГУ ПФУ в Херсонській області не погодилося з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати.
Верховний Суд ухвалою від 10 листопада 2025 року касаційну скаргу ГУ ПФУ в Херсонській області залишив без руху та надав скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги для надання суду документа на підтвердження сплати судового збору. 
12 листопада 2025 року ГУ ПФУ в Херсонській області через підсистему «Електронний суд» подало заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучило платіжну інструкцію від 12 листопада 2025 року № 2857 про сплату судового збору.
Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України зазначені кошти судового збору зараховані на казначейський рахунок.
У касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та підставами касаційного оскарження судових рішень визначає норми, передбачені пунктом 1 частини четвертої (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду ); та підпунктами «а» (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики) і «в» (справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу) пункту 2 частини п`ятої статті; статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
В обсязі необхідному для ухвалення рішення про відкриття касаційного провадження скаржник розкрив умови прийняття до касаційного провадження цієї справи саме з цієї підстави, про що теж мовилося вище.
Отож, аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи і наданою їм правовою оцінкою в сукупності дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга ГУ ПФУ в Херсонській області не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. Ця скарга в необхідному обсязі має підстави, передбачені, зокрема, пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, для того, щоб перевірити, чи під час судового розгляду цієї справи відбулося неправильне застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, а відтак за наслідками касаційного перегляду Верховний Суд як суд касаційної інстанції мав би сформулювати правний висновок про те, як мають застосовуватися норми права в подібних правовідносинах. 
Наведені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів проаналізувала підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, та вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.
Оскільки касаційна скарга подана у строк, установлений КАС України, із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29  вересня 2025 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» про стягнення заборгованості з відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду справу №  420/156/24 за вищевказаним позовом.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді                                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В. Тацій