Ухвала
про відкриття касаційного провадження
08 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 148/2742/24
провадження № 51- 3200 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Вінницького апеляційного суду від 14 травня 2025 року,
встановив:
Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ст. 1261 Кримінального кодексу України (далі - КК), та призначено покарання:
за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;
за ст. 1261КК у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК  призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з часу набрання вироком законної сили, звернення його до виконання і подальшого направлення засудженого до виправного центру для відбування покарання в установленому законом порядку. Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обрано. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Вироком Вінницького апеляційного суду від 14 травня 2025 вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року стосовно  ОСОБА_5 скасовано в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалено новий вирок, яким визнано винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ст. 1261КК, та призначено покарання:
за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;
за ст. 1261КК у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 4, 5 ст. 911КК.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до п. п. 4, 5 ст. 911КК застосовано до ОСОБА_5 обмежувальні заходи, а саме: 
- заборонено листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_6 на строк 3 (три) місяці;
- направлено для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці. В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року зазначена касаційна скарга залишена без руху відповідно до вимог  ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
На виконання зазначеної ухвали Верховного Суду захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання із застосуванням ст.911 КК, просить вирок суду апеляційної інстанції змінити та виключити з резолютивної частини посилання про скасування вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року та застосування до ОСОБА_5 обмежувальних заходів на підставі п.п.4, 5 ст. 911 КК. 
Касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у ст. 427  КПК.
Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Таким чином, на підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Вінницького апеляційного суду від 14 травня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                   ОСОБА_3