ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/16026/24                                                               

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н.П.
Суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року, суддя Падій В.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певнії дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 )  щодо не проведення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2024 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, без урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2024 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 )  щодо не проведення перерахунку та невиплати   ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби без урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні основної відпустки тривалістю 8 календарних днів та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 25 повних календарних років з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки за 2022-2024 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 повних календарних місяців з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 01 грудня 2015 року по день її фактичної виплати 12 листопада 2024 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 11 квітня 2016 року по день її фактичної виплати 10 листопада 2024 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 01 березня 2018 року по день її фактичної виплати 15 листопада 2024 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 24 лютого 2022 року по день її фактичної виплати 29 листопада 2024 року;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), щодо не проведення повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 за несвоєчасний розрахунок при звільненні за весь час затримки розрахунку з 14.08.2019 по день фактичного розрахунку 14.11.2024.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 16.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк, з дня отримання зазначеної ухвали суду, для усунення недоліку поданої позовної заяви.
На виконання вимог суду позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.
Позовну заяву ОСОБА_2 повернуто останньому.
Не погодившись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заперечуючи проти висновку суду про пропуск ним строку на звернення до суду з даним позовом, скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що він не пропустив встановлений законом строк для звернення до суду з даним позовом. 
Так, позивач зазначає, що суд невірно обчислив початок перебігу строку на звернення до суду, а саме з моменту звільнення тп виключення позивача із списків особового складу частини відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4, тоді як виплата заборгованості з індексації грошового забезпечення йому була проведена відповідачами лише 10 листопада 2024 року, 12 листопада 2024 року, 15 листопада 2024 року та 29 листопада 2024 року на виконання рішення Чернігівського окружного адмміністративного суду від 28.06.2024 у справі №620/6861/24, а тому строк звернення необхідно рахувати з 02 грудня 2024 року.
Також позивач вказав, що індексація у розмірі 72803,83 грн йому нарахована та виплачена  на виконання рішення суду 15 листопада 2024 року.
Отже, перебіг тримісячного строку звернення до суду з  вимогою нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні  розпочинався з 18 листопада 2024 року, а не з 02.04.2024 року як на те послався суд першої інстанції.
До суду позивач звернувся 05.12.2024, а отже строк звернення до суду з даним позовом ним не був пропущений. 
Із заяви на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 23.12.2024 убачається, що зазначену вище позицію позивачем було викладено, чітко зазначені дати  розрахунку та виплат за рішенням суду.
Всі зазначені вище доводи позивача  судом першої інстанції не були прийняті до уваги та їм суд  першої інстанції не надав належної оцінки.
З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство належить застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Водночас у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року № 2352-IX внесені зміни до норм КЗпП України.
Зокрема, частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 05.12.2024.
До позовної заяви позивач додав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 (на даний час рішення у справі відсутнє) на яке послався у поданій позовній заяві, а також розрахунок індексації грошового забезпечення, копію рахунково-платіжної відомості, виписку по рахунку про виплату Південним регіональним управлінням ДПС України індексації грошового забезпечення, копію довідки-розрахунку Головного центру оперативного документування про нарахування та виплату індексації-різниці, виписку по рахунку та інші документи, які стосуються виплат за рішенням суду та при звільненні зі служби позивача (наразі у справі зазначені документи відсутні).
Також позивач вказав як у позовній заяві, так і в заяві про усунення недооліків, що повний розрахунок йому було проведено за рішенням суду, яке було виконано відповідачами у зазначені в доданих до заяви документах строки, тобто у листопаді 2024 року.
Разом з тим, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції належної оцінки зазначеним доводам позивача та долученим до позовної заяви документам не надав, неповно з`ясував всі обставини у справі, у т.ч. і ті, на які послався позивач та не вірно встановив з якого часу у даній справі обчислюється строк звернення позивача до суду з даним позовом, та, як наслідок, ухвалив помилкове рішення про визнання неповажниими причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та повернення позовної заяви.
Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року на направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року - скасувати.
Справу № 620/16026/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певнії дії направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.