П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/14535/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
03 листопада 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Моніча Б.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
21 липня 2025 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач проходив службу в батальйоні №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") Департаменту поліції особливого призначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
07.09.2023 року позивач під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, потрапив під активний артилерійський та мінометний обстріли, в результаті чого отримав поранення, яке відповідно до матеріалів справи є таким, що отримане під час виконання службових обов`язків у період воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
У зв`язку з вищевказаним пораненням, позивач проходив лікування, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, а саме:
перебував на стаціонарному лікуванні з 08.09.2023 по 10.09.2023 у КНП "Міська клінічна лікарня №4" ДМР м. Дніпро, відповідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №28094;
з 11.09.2023 по 25.09.2023 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону м. Вінниця, відповідно до перевідного епікризу №6789;
з 5.09.2023 по 18.10.2023 перебував на лікуванні у відділенні медичної реабілітації та відновлення лікування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , відповідно до виписного епікризу №1824;
з 19.10.2023 по 05.12.2023 перебував на лікуванні в ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькі області" м. Вінниця, відповідно до медичних висновків №6В7Е-938А-4М36-Е6КВ, №Т7ЕК-45В2-СВ46-СЕ39, №24НЕ-К8Р6-9АТК-ВСТВ, №КТ93-9М58-76ХС-СС48, №7МРР-9Е5Т-ХСТВ-ХРР5;
з 06.12.2023 по 08.12.2023 перебував на лікуванні у ТОВ "Клініка сучасної хірургії та ортопедії" м. Вінниця, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1659;
з 08.12.2023 по 11.01.2024 перебував на лікуванні в ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькі області" м. Вінниця, відповідно до медичних висновків №Н68Н-В7Р9-8НСР-5М62, №М5РН-3Е42-С72В-ЕЕН7, №3ТСН-ХЕН6-73Р9-СС4М, №8СМ2-Х37К-954К-А3С8;
з 12.01.2024 по 01.02.2024 перебував на лікуванні в Медичному реабілітаційному центрі МВС України "Південний Буг" м. Хмільник, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 01.02.2024 року;
з 02.02.2024 по 22.03.2024 перебував на лікуванні в ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькі області" м. Вінниця, відповідно до медичних висновків №3Т35-3В5А-АР5Н-2В74, №Н42Е-ВР7В-89ТЗ-НМ85, №ТР42-Е49А-МСР9-С9ВР та виписки із медичної карти стаціонарного хворого №0271;
з 23.03.2024 по 31.04.2024 перебував на службі за місцем дислокації батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 ДПОП "ШБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ";
з 24.04.2024 по 10.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області" м. Одеса, відповідно до виписного епікризу №24/1285.
Відповідно до Витягу з Наказу від 28.08.2024 №1251 о/с – ОСОБА_1 з 30.08.2023 звільнено зі служби в поліції.
02.09.2024 позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди за період стаціонарного лікування з 24.04.2024 по 10.05.2024. На заяву представника позивача, відповідач листом від 01.10.2024 №7429-2024, повідомив, що у випадку повторного лікування (реабілітації) додаткова винагорода поліцейським не передбачається.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 24.04.2024 по 10.05.2024, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).
Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
01 квітня 2022 року до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач 07.09.2023 року при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, під час виконання бойового завдання одержав поранення: множині осколкові поранення в результаті артилерійського та мінометного обстрілів.
У період з 08.09.2023 по 10.09.2023 року, з 11.09.2023 по 25.09.2023 року, з 25.09.2023 по 18.10.2023 року, з 19.10.2023 по 05.12.2023 року, з 06.12.2023 по 08.12.2023 року, з 08.12.2023 по 11.01.2024 року, з 12.01.2024 по 01.02.2024 року, з 02.02.2024 по 22.03.2024 року, з 24.04.2024 по 10.05.2024 року позивач перебував на лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Зазначене підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №28094, перевідного епікризу №6789, виписних епікризів №1824, №24/1285, медичних висновків №6В7Е-938А-4М36-Е6КВ, №Т7ЕК-45В2-СВ46-СЕ39, №24НЕ-К8Р6-9АТК-ВСТВ, №КТ93-9М58-76ХС-СС48, №7МРР-9Е5Т-ХСТВ-ХРР5, №Н68Н-В7Р9-8НСР-5М62, №М5РН-3Е42-С72В-ЕЕН7, №3ТСН-ХЕН6-73Р9-СС4М, №8СМ2-Х37К-954К-А3С8, №3Т35-3В5А-АР5Н-2В74, №Н42Е-ВР7В-89ТЗ-НМ85, №ТР42-Е49А-МСР9-С9ВР, виписок із медичної карти стаціонарного хворого №1659, №0271, виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 01.02.2024 року.
За час перебування на стаціонарному лікуванні з 08.09.2023 по 22.03.2024 відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн., що передбачена Постановою № 168. Даний факт сторонами не оспорюється.
Проте у період з 24.04.2024 по 10.05.2024 відповідач не виплачував позивачу додаткову винагороду у збільшеному розмірі в сумі 100000 пропорційно за місяць, а здійснював нарахування позивачу винагороди лише в розмірі 10000 грн., що підтверджується довідкою про здійснення розрахунків ОСОБА_1 №655, мотивуючи це тим, що безперервне лікування бойового травмування (поранення), яке було отримано ОСОБА_1 07.09.2023, закінчилося 23.03.2024.
Однак дані зауваження відповідача щодо того, що необхідною умовою для додаткової винагороди є безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, суд вважає необґрунтованими, адже як було зазначено вище, Постанова №168 не містить жодних посилань на обов`язковість безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні/відпустці для лікування після тяжкого поранення.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування поліцейського на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Суд зазначає що, в контексті спірних правовідносин, постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн., а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Факт того, що позивач отримав поранення, пов`язане із забезпеченням здійснення заходів національної безпеки не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою (військово-лікарської) комісії №451/2 від 27.05.2024, а відтак період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 24.04.2024 по 10.05.2024 має бути зарахований до періоду за який позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі 100000 грн. на місяць.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що  вимоги позивача щодо бездіяльності Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо не виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини через перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я ОСОБА_1 за період з 24.04.2023 по 10.05.2024 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини через перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення у період з 24.04.2023 по 10.05.2024 року.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Моніч Б.С.    Біла Л.М.