Справа № 357/11670/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10830/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Цуранов А.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року та апеляційні скарги ОСОБА_1 і адвоката Дайнека Сергія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року, ухвалені у м. Києві, у складі судді Цуранова А.Ю., у справі № 357/11670/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та стягнення моральної шкоди, -
                                                 
ВСТАНОВИВ: 
 
У серпні 2024 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та стягнення моральної шкоди. Зазначала, що вона є власником автомобіля «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 . 26 травня 2024  року в місті Білій Церкві Київської області на перехресті проспекту Князя Володимира з вулицею Таращанська та вулицею Павліченко відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці ДТП учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), за змістом якого встановлено вину ОСОБА_2 . Вартість завданої їй шкоди внаслідок пошкодження автомобіля склала 246 958,40 грн. На момент вчинення ДТП відповідачка мала чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, укладений із ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», яка виплатила їй відшкодування в розмірі 72 017,89 грн. Винна особа відшкодувала франшизу, яка становить 3 200,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 різницю між завданою їй шкодою та страховим відшкодуванням в розмірі 177 840,51 грн. (246 958,40 грн. - 72 017,89 грн. - 3 200 грн.), а також моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 
03 квітня 2025 року представник ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року заяву представника ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.
В іншій частині заяви відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року та додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року, ОСОБА_1 подала апеляційні скарги. Просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 85 340,51 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, та 10 000,00 грн. моральної шкоди. Посилалася на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи на предмет визначення вартості збитків з урахуванням вартості автомобіля після ДТП, та неправильно застосував положення ст.ст. 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.ст. 1192, 1194 ЦК України, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні її вимог про відшкодування шкоди. Відповідно до висновку судового експерта № 103 від 17 червня 2024 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкоджень на дату оцінки складає 246 958,40 грн. Сума виплаченого страхового відшкодування становить 72 017,89 грн., сума відшкодованої винуватцем франшизи - 3 200,00 грн. 07 квітня 2025 року на її замовлення судовим експертом було проведено товарознавчу експертизу, за результатом якої було визначено, що вартість автомобіля після ДТП склала 95 500,00 грн. Відтак, з ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню 85 340,51 грн. різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченим відшкодуванням страховим відшкодуванням. Також, ОСОБА_1 просила скасувати додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Звертає увагу на те, що в укладеному відповідачкою договорі про надання правової допомоги не було визначено конкретного переліку послуг, ціни договору, в ньому не зазначено конкретної справи, в якій надається передбачена ним правова допомога. 
Адвокат Дейнека С.Л., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року. Просив скасувати вказане додаткове рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. Посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що на підтвердження витрат на правничу допомогу ним було надано договір про надання правничої допомоги № 33 від 25 листопада 2024 року,  додаткову угоду № 1 до вказаного договору, акт від 01 квітня 2025 року про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 33 від 25 листопада 2024 року та квитанцію АТ «Ощадбанк» № 1 від 02 квітня 2025 року на суму 7 000,00 грн. Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають до відшкодування до 3 000,00 грн.
Представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року. Просив апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення та задовольнити апеляційну скаргу на додаткове рішення, подану ОСОБА_1 .
В судовому засіданні адвокат Трибущенко І.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційні скарги останньої підтримала, просила їх задовольнити з наведених у них підстав. Проти доводів апеляційної скарги адвоката Дейнека С.Л., поданої в інтересах ОСОБА_2 заперечувала, просила вказану скаргу залишити без задоволення.
Адвокат Дейнеко С.Л., який діє в інтересах ОСОБА_2 , проти доводів апеляційних скарг ОСОБА_1 заперечував, просив скарги залишити без задоволення з огляду на їх безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Просив апеляційну скаргу подану ним в інтересах ОСОБА_2 , на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року задовольнити з наведених у ній підстав.
Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення та додаткового рішення суду, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником  транспортного засобу «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Білоцерківським ВРЕР 01 лютого 2013 року.
26 травня 2024 року о 19:20 год. в місті Білій Церкві Київської області на перехресті вулиць проспекту Князя Володимира з вулицею Таращанська та вулицею Павліченко, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
На місці ДТП учасниками складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол)
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», що підтверджується полісом серії ЕР № 221091244, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну - 160 000,00 грн., франшизою 3 200,00 грн.
25 червня 2024 рокуОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» з заявою про страхове відшкодування, на підставі якої та з урахуванням ремонтної калькуляції № 24-1031011 від 19 червня 2024 року ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» здійснило страхове відшкодування з урахуванням фізичного зносу КТЗ та франшизи в розмірі 72 017,89 грн.  
Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_4 №103 від 17 червня 2024 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП станом на дату оцінки складає 246 958,40 грн. (т.1, а.с. 13-15).
25 червня 2024 року ОСОБА_1 на адресу відповідачки було направлено претензію про виплату залишку шкоди, завданої внаслідок ДТП та моральної шкоди (т.1, а.с. 24-29).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та стягнення моральної шкоди.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до змісту вказаних норм страховик за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів несе обмежену відповідальність, та при настанні страхового випадку відшкодовує оцінену у встановленому цим Законом порядку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до лімітів відповідальності з урахуванням зносу автомобіля, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також за вирахуванням франшизи, якщо вона була встановлена договором.
Обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається саме  на винну особу.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В справах про відшкодування шкоди доведення її розміру є обов`язком позивача.
Як вбачається з матеріалам справи,на підтвердження розміру шкоди позивачка ОСОБА_1 посилалася на висновок судового експерта ОСОБА_4 №103 від 17 червня 2024 року, відповідно до якого встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП станом на дату оцінки складає 246 958,40 грн. (т.1, а.с. 13-15),
При цьому відповідно до вказаного висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила його ринкову вартість. Відтак, оскільки ремонт такого транспортного засобу вважається економічно необґрунтованим, вказаний розмір шкоди -  246 958,40 грн. був визначений експертом як ринкова вартість автомобіля «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 мала право на відшкодовування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням вже відшкодованих їй сум. В свою чергу, наполягаючи на відшкодуванню шкоди у розмірі, який складає різницю між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП та страховим відшкодуванням, позивачка не надала суду доказів на підтвердження вартості транспортного засобу після ДТП, що виключає можливість визначення розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 177 840,51 грн., яка визначена як різниця між повною ринковою вартістю автомобіля (246 958,40 грн.), страховим відшкодуванням (72 017,89 грн.) та сумою франшизи (3 200 грн.).
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на безпідставність відмови у призначення судом першої інстанції експертизи щодо визначення вартості автомобіля після ДТП, оскільки позивачка мала можливість самостійно провести та надати такий висновок експерта. 
До апеляційної скарги ОСОБА_1 додала копію висновку експерта №62 про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу від 07 квітня 2025 року, складеного на її замовлення ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого орієнтовна вартість автомобіля «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , після ДТП складає 95 500,00 грн. та просила його врахувати при вирішенні спору.
Водночас, позивачкою не було доведено поважних причин ненадання такого висновку до суду першої інстанції. Невчасне замовлення складання такого висновку не може бути поважною причиною його ненадання до суду першої інстанції. 
А відтак, враховуючи, що вказаний висновок експерта був складений та наданий позивачкою вже після ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а також межі апеляційного розгляду, установлені ст. 367 ЦПК України, він не може бути прийнятий та врахований апеляційним судом.
Доводи апеляційної скаргиОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішенню спору.
При вирішенні спору судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.
Позивачкою не було наведено обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди.
Також, колегія суддів погоджується із додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року.
Так, як вбачаються з матеріалів справи, правничу допомогу ОСОБА_2 в суді першої інстанції надавалася адвокатом Дейнекою С.Л.
На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокат Дейнеко С.Л. надав договір про надання правничої допомоги № 33 від 25 листопада 2024 року, укладений між клієнтом ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Сергія Дейнеки»; додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 33 від 25 листопада 2024 року; ордер серії АІ № 1756239 від 26 листопада 2024 року, акт від 01 квітня 2025 року про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 33 від 25 листопада 2024 року; та квитанцію АТ «Ощадбанк» № 1 від 02 квітня 2025 року на суму 7 000 грн.
Надання правничої допомоги адвокатом Дейнекою С.Л. відповідачці ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи. Відтак, ОСОБА_2 мала право на відшкодування понесених нею витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що враховуючи складність справи, характер правовідносин та підстави пред`явленого позову, а також вимоги розумності та справедливості, статус позивачки як потерпілої, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь відповідачки, до 3000,00 грн.
При цьому колегія суддів відхиляє посилання позивачки не невизначення договором про правову допомогу переліку послуг та ціни договору. Детальний опис та вартість наданих послуг визначено в акті про надання правничої допомоги.
Враховуючи викладене, апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Павелко А.В. підлягають залишенню без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року, та апеляційні скарги ОСОБА_1 і адвоката Дайнека Сергія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року, залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2025 року та  додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року.
 
Суддя-доповідач
 
Судді