ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5648/25                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 вересня 2025 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Парінова А.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи Фонду державного майна України про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:
19 травня 2025 року Акціонерне товариство  «Укртелеком» (далі – позивач, апелянт) звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), третя особа Фонд державного майна України, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 08.05.2025 року у виконавчому провадження № 78017726 в розмірі 32 000,00 грн;
          - визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат від 08.05.2025 року у виконавчому провадження № 78017726 в розмірі 257,80 грн.
Позов мотивовано тим, що АТ  «Укртелеком» вчинив всі необхідні дії для добровільного виконання постанови Північного апеляційного господарського суду по справі №927/612/24 від 26.02.2025, а саме: 04.03.2025 та повторно 17.04.2025 звертався з відповідними листами до Фонду державного майна України з приводу виконання вказаної постанови суду, однак, з 11.03.2025 (два місяці) документи знаходились на розгляді в Фонді державного майна України, який не вчинив дій щодо підписання акту повернення майна та приймання захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 95742, розташованого за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, а тому постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 32 000,00 грн та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є такими, що не відповідають принципам примусового виконання, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у задоволенні позову Акціонерного товариства  «Укртелеком»  до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Фонд державного майна України про визнання протиправними та скасування постанов відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відкриваючи виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Чернігівської області та приймаючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, яке регулює спірні правовідносини.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апелянт наголошує на тому, що стягнення з нього виконавчого збору за примусове виконання рішення, яке фактично вже було добровільно реалізоване, є несправедливим і суперечить принципу верховенства права, закріпленому у частині першій статті 8 Конституції України. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 вересня 2025 року о 12:00 год.
17 вересня 2025 року апелянтом подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
18 вересня 2025 року відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому просить розглянути справу за відсутності представника Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до фактичних обставин справи, постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2024 у справі № 927/612/24 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог Чернігівської обласної прокуратури про усунення перешкоди у здійсненні Фондом державного майна України права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям № 95742, розташованим за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №95742, розташовану за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, на користь держави в особі Фонду державного майна України та прийнято у цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково: усунуто перешкоди у здійсненні Фондом державного майна України права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям № 95742, розташованим за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №95742, розташовану за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, державі в особі Фонду державного майна України. В іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2024 у справі №927/612/24 залишено без змін.
На виконання вказаної вище постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 Господарським судом Чернігівської області видано наказ від 25.03.2025 №927/612/24 про усунення перешкоди у здійсненні Фондом державного майна України права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту  протирадіаційним укриттям №95742, розташованим за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №95742, розташовану за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, державі в особі Фонду державного майна України.
07.05.2025 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява Фонду державного майна України про прийняття на примусове виконання наказу Господарського суду Чернігівської області № 927/612/24, виданого 25.05.2025 про усунення перешкоди у здійсненні Фондом державного майна України права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям №95742, розташованим за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №95742, розташовану за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, державі в особі Фонду державного майна України.
На підставі наведеного, головним державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Андрієвською Іриною Олексіївною 08.05.2025 було винесено:
          постанову про відкриття виконавчого провадження №78017726 на підставі наказу №927/612/24, виданого 25.03.2025 Господарським судом Чернігівської області, у якій визначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32 000,00 грн та витрати на проведення виконавчих дій;
          постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 32 000,00 грн;
          постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 257,80 грн.
Вважаючи постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 32 000,00 грн та про розмір мінімальних витрат в розмірі 257,80 грн протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, третьої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір –це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Спірні правовідносини між сторонами склалися з приводу стягнення державним виконавцем з позивача виконавчого збору та мінімальних витрат у зв`язку із виконанням виконавчого провадження № 78017726 про усунення перешкоди у здійсненні Фондом державного майна України права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту  протирадіаційним укриттям №95742, розташованим за адресою: вул. Московська, 5А (вул. Станіслава Прощенка), м. Ніжин, Чернігівської області, шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №95742 державі в особі Фонду державного майна України.
Позивач наполягає на тому, що підстав для винесення спірних постанов немає, оскільки боржником ще до відкриття виконавчого провадження вчинялись дії щодо добровільного виконання рішення про повернення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційне укриття №95742 державі в особі Фонду державного майна України.
Суд першої інстанції виснував, що надання позивачем копій документів переписки між учасниками виконавчого провадження не може бути підставою для визнання оскаржуваних постанов про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження протиправними та їх скасування, оскільки не підтверджують факт виконання рішення суду в повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду, з огляду на таке.
Виконавче провадження №78017726 відкрите за наслідками розгляду заяви стягувача від 08.05.2025 з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 25.03.2025 №927/612/24.  
Указаний наказ не підпадає під перелік виконавчих документів, за якими виконавчий збір не стягується відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, а оскаржувані постанови винесені державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2025 ВП №78017726.
Доказів виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 25.03.2025 №927/612/24 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (08.05.2025) позивачем не надано та виконавцем при примусовому виконанні – не встановлено.
За загальним правилом, рішення суду виконуються після набрання ним законної сили (стаття 255 КАС України).
У разі задоволення позову (повного або часткового) відповідач може виконати рішення суду добровільно до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.
Виконавче провадження з огляду на диспозицію статті 1 Закону № 1404-VIII – сукупність процесуальних та фактичних дій, спрямованих на примусове виконання рішень.
Як завершальна стадія судового процесу виконавче провадження наступає лише у випадку невиконання у добровільному порядку судового рішення, що набрало законної сили, чи рішень інших органів (посадових осіб).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 26 Закону № 1404-VIII).
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина шоста статті 26 Закону № 1404-VIII).
Тобто, у разі виконання рішення немайнового характеру виконавець зобов`язує боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.
Суд звертає увагу на те, що виконання боржником рішення немайнового характеру у такий строк не є добровільним виконанням, оскільки відбувається у порядку процесуального примусу.
Зважаючи на це, суд відхиляє посилання апелянта на обставину добровільного виконання ним рішення 28.05.2025 року, тобто після винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження (08.05.2025 року), оскільки із винесенням такої постанови починається відлік примусового виконання рішення, можливість виконати боржником його у добровільному порядку втрачена.
Суд також враховує, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2025 року позивачем не оскаржуєтеся.
За своєю правовою природою постанова про стягнення виконавчого збору є рішенням державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Стягнення з боржника виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця (частина четверта статті 27 Закону № 1404-VIII).
Підставою для стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження про примусове виконання рішення немайнового характеру є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення.
У випадку виконання боржником вимоги державного виконавця виконати рішення немайнового характеру протягом 10 робочих днів чи у більш пізній термін, стягнення виконавчого збору є правомірним.
Отже, у межах спірних правовідносин відсутні визначені законом умови та підстави не стягувати виконавчий збір.
Колегія суддів звертає увагу, що аналізуючи частину п`яту та шосту статті 26, частини першу – четверту статті 27 Закону №1404-VІІІ Верховний Суд (постанова від 28 квітня 2020 року в справі №480/3452/19) зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Вичерпний перелік виконавчих документів за якими виконавчий збір не стягується визначено у частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VІІІ.
Відповідно до частини дев`ятої статті 27 вказаного Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Аналогічні положення застосовуються і в питанні про винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
Верховний Суд, у цій справі (№480/3452/19) зауважив, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.
Згідно із заявою стягувача (Фонду державного майна України) від 01.05.2025 року про прийняття виконавчого документа на виконання, рішення суду в самостійному порядку боржником виконано не було (а.с.59-61).
Таким чином, надання позивачем листування між учасниками виконавчого провадження не змінює визначених законом умов та підстав для стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат.
За такого правового регулювання та обставин справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому вимоги позивача про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 08.05.2025 року у виконавчому провадження № 78017726 та постанови про розмір мінімальних витрат від 08.05.2025 року у виконавчому провадження № 78017726 є безпідставними, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли підтвердження.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з частиною 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком" залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення  та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач:                                            В.Ю. Ключкович

Судді:                                                                    О.О. Беспалов 

                                                                                  А.Б. Парінов