П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/7725/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Капинос Оксана Валентинівна  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
16 вересня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємство "Ліси України" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізоване господарське підприємство Ліси України (ДП "Ліси України") про визнання протиправною відповіді, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державного спеціалізоване господарське підприємство Ліси України (ДП "Ліси України"), в якому просив:
Визнати відповідь ДП "Ліси України" на запит ОСОБА_1 від 11.02.2025 року за № 185 "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3" яка викладена в листі №1023/19-2025 від 19.02.2025 протиправною.
Зобов`язати ДП "Ліси України" надати ОСОБА_1 відповідь на його запит від 11.02.2025 року за № 185 "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3".
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач, в порушення вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" не направив його запит за належністю до розпорядника запитуваної інформації з одночасним повідомленням його. Тому така відповідь є протиправною.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 11.02.2025 року за № 185 "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3" .
Зобов`язано Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 11.02.2025 року за № 185 "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3" з урахуванням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" та висновків суду у даній справі.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноти з`ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Зазначає, що розпорядником запитуваної інформації є Державне агентство лісових ресурсів України, про що було повідомлено позивача. Крім того, оплата послуг за виконання членами наглядових рад своїх функцій у вигляді винагород, здійснюється лише після призначення (обирання) члена наглядової ради Органом управління - Державним агентством лісових ресурсів України, укладання цивільно-правового договору та виконання членами наглядових рад своїх функцій, після підписання акту приймання-передачі наданих послуг. А станом на дату надання відповіді - 19.02.2025 року, ОСОБА_2 мав тільки приступити до виконання своїх функцій члена Наглядової ради ДП "Ліси України". Зазначена запитувана інформація на момент надання оскаржуваної відповіді на запит позивача (19.02.2025) не могла об`єктивно існувати, як готовий продукт інформації, який буде отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 11.02.2025 за № 185 ОСОБА_1 звернулися до ДП "Ліси України", з запитом "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3" (додаток 1) в якому на підставі і в порядку, встановленому Законом України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон) просив надати копію:
1.Копію розпорядчого документа яким Янне Харьюнпяя затверджений членом Наглядової ради ДП "Ліси України".
2.Копію розпорядчого документа яким визначено принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага члена Наглядової ради ДП "Ліси України" Янне Харьюнпяя.
3.Інформацію про дати та суми виплаченої оплати праці, винагороди, додаткового блага члену Наглядової ради ДП "Ліси України" Янне Харьюнпяя.
У відповіді №1023/19-2025 від 19.02.2025 , відповідач вказав, що "ДП "Ліси України" не є розпорядником даної інформації, у зв`язку з чим, запропоновано звернутися до Державного агентства лісових ресурсів України.
Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернувся до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог частково.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Інформаційні запити позивача містять прохання надати публічну інформацію.
Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:
1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;
3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно з пунктом 1 частини три статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.
Отже, розпорядник інформації зобов`язаний її надавати за максимально спрощеною процедурою.
Крім того, положеннями пункту 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до частини першої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту /частина четверта статті 20 Закону №2939-VI/.
Колегія суддів зауважує, що згідно зі статтею 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Разом з тим, в порушення вимог закону, у відповіді №1023/19-2025 від 19.02.2025 на запит позивача, відповідач обмежився лише посиланням на те, що "ДП "Ліси України" не є розпорядником даної інформації, у зв`язку з чим, запропоновано звернутися до Державного агентства лісових ресурсів України.
Доказів перенаправлення запиту до Державного агентства лісових ресурсів України матеріали справи не містять.
Вказане свідчить про неналежне виконання положень статті 22 Закону №2939-VI в частині зобов`язання розпорядника інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Також, у своєму листі відповідач жодним чином не обґрунтував чому ДП "Ліси України" не є розпорядником запитуваної інформації.
При цьому, законодавством України чітко встановлено обов`язок розпорядника інформації надати мотивовану відповідь на запит у визначений Законом строк, чого зроблено не було.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем порушено порядок розгляду запиту про надання публічної інформації, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду запиту позивача від 11.02.2025 року за № 185 "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3".
Водночас, оскільки відповідач не відмовляв позивачу у наданні запитуваної інформації, а порушив порядок його розгляду, не направивши запит за належність, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що слід визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду запиту позивача від 11.02.2025 року за № 185 "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3" та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача від 11.02.2025 року за № 185 "11.02.25 ДПЛУ запит наглядова рада 3" з урахуванням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" та висновків суду у даній справі.
Оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, то колегія суддів, з урахуванням вимог ст.308 КАС України переглядає судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємство "Ліси України" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.