ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" вересня 2025 р.                     Справа№ 910/2021/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Алданової  С.О. 
 
за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача:   Коляда Д.І.
від відповідача: Гелетій І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна»   
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025, повний текст якого складено та підписано 29.05.2025     
у справі №910/2021/25 (суддя Спичак О.М.)
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс»
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна»
про  стягнення коштів

                                                   В С Т А Н О В И В:
Рух справи 

20.02.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» про стягнення 1 563 837,25 грн, з яких 107 274,80 грн основного боргу, 1 434 381,30 грн штрафу, 3 087,30 грн 3% річних та 19 093,85 грн інфляційних втрат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору перевезення №Н-13/08 від 13.08.2024 та Заявки №1 не у повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 107 274,80 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 1 434 381,30 грн, 3% річних у розмірі 3 087,30 грн та інфляційні втрати у розмірі 19 093,85 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 у справі №910/2021/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» суму основного боргу у розмірі 107  274,80 грн, пеню у розмірі 27  196,28 грн, 3% річних у розмірі 3087,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 19 093 грн 85 коп. та судовий збір у розмірі 1879 грн 83 коп.
Позивача подав заяву про стягнення з позивача витрат на правову допомогу адвоката   у розмірі 125 000,00 грн.
Відповідач подав заперечення на подану відповідачем заяву з посиланням на те, що заявлена сума наданих представником відповідача послуг є очевидно завищеною та непропорційною.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна»   витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн 00 коп. В іншій частині заяви відмовлено.
Суд виходив з того, що додані до матеріалів позову додатки не обтяжені великим обсягом документів та даний спір не є складним, є «розрахунковим», а тому з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду відповідачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» та стягнення з позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» та узагальнення її доводів 

Не погоджуючись з додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, просить скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2025 та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ «Феркам Україна» в ухваленні додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову допомогу.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, присуджена сума судових витрат у розмірі 15  000 грн не відповідає критеріям реальності, співмірності та розумності. Зокрема, позивач зазначив, що судом не взято до уваги його заперечення позивача, оскільки відповідачем фактично було надано відзив на позовну заяву та заперечення. Жодних клопотань, адвокатських запитів чи інших документів, які були необхідні для здійснення провадження у даній справі представником Відповідача не було надано, судові засідання тривали 5-10 хв. Суть поданого відзиву полягала лише у незгоді із нарахованими штрафними санкціями з огляду на їх не співмірність із сумою боргу. Також, позивач зазначив, що у зв`язку із допущеною розбіжністю у п. 5.2.1. Договору (між цифрами та числовими значенням прописом) - неможливо точно встановити про який порядок розрахунку домовилися сторони.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» та узагальнення її доводів 

Не погоджуючись з додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/2021/25 в частині відмови в задоволені заяви ТОВ «Феркам Україна» про стягнення із ТОВ «Негабарит Сервіс» витрат на правову допомогу скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі у розмірі 125 000,00 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не було враховано, що за наслідками надання правової допомоги вдалося довести необґрунтованість позовних вимог в заявлених обсягах та зменшити розмір позовних вимог, що підлягали задоволення майже в 10 разів із заявлених 1 563 837,25 грн до 156 653, 06 грн.
Також апелянт посилається на те, що:
- судом першої інстанції не було належно оцінено складність спору та доказової бази, не було враховано, що позивачем із самого початку було подано документи, з яких неможливо встановити факт надання послуг зі здійснення перевезення в цілому. Із поданих Позивачем документів, зокрема, але не виключно, незрозумілих фотосвітлин та CMR №097224, не можливо було встановити про яке саме перевезення іде мова, оскільки така подана в нечитабильному вигляді та іноземною мовою, що з урахуванням великої кількості договорів перевезення укладених між позивачем та відповідачем, спричинила значні труднощі в ідентифікації спірних правовідносин і перевірці правильності розрахунків. Це потягло за собою аналіз та вивчення великої кількості внутріщньої документації та електронної та поштової кориспонденції Відповідача на предмет встановлення спірних правовідносин та визначення імовірних штрафних санкції. Позивачем додатково долучались до матеріалів справи ряд фотосвітлин, відповідей на адвокатські запити, які містили відомості, що не стосуються спірних правовідносин, але які повинні були детально досліджені з метою доведення їхньої неналежності;
- судом першої інстанції не було враховано зловживання позивача своїми процесуальними правами, коли він намагався стягнути надмірно великі штрафні санкції порівняно із збитками кредитора, а також просив подвійно застосувати фактично один вид юридичної відповідальності в безпідставних розмірах.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної   скарги  по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва у справі №910/2021/25. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з господарського суду першої інстанції. 
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/2021/25.  Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/2021/25. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/2021/25 в одне апеляційне провадження. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 10.09.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу щодо оскарження додаткового рішення у цій справі в письмовій формі до 03.09.2025 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 03.09.2025 (включно). Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.

Явка представників сторін

Представники сторін в судове засідання 02.06.2025 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені в системі «Електронний суд», про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України   та ч. 1   ст. 74 ГПК України    визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залиши без задоволення, а оскаржене рішення без змін. 
 
Джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті додаткової постанови 

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.ч. 5, 8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за   наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначеними частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою   статті 129 ГПК України,   може не присуджувати стороні, на користь якої   ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій   статті 126 ГПК України, але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою   статті 129 ГПК України.
Відповідна позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.
При цьому, такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої   статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги 

За результатами розгляду справи, позивачем заявлено до стягнення з відповідач витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 125 000,00 грн (гонорар).   
На підтвердження понесення зазначених витрат позивачем подано до суду, зокрема, Договір про надання правової допомоги від 06.03.2025; платіжні інструкції №87 від 20.03.2025, №124 від 23.04.2025; акт про надані послуги від 14.05.2025; світ про надану правову допомогу від 14.05.2025.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» (адвокатське об`єднання) укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язується за замовленням клієнта надати йому правову допомогу, склад якої визначений розділом 2 цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу та оплатити її у розмірі та у порядку, визначеному цим договором.
Відповідно до п. 2.1 Договору адвокатське об`єднання здійснює надання правової допомоги клієнту у справі №910/2021/25 за позовом ТОВ «Негабарит Сервіс» до ТОВ «Феркам Україна» про стягнення 1563837,25 грн (надалі тут - «Справа») під час розгляду Справи судом першої інстанції, а також у разі перегляду судових рішень у цій Справі в апеляційному та касаційному порядку.
В рамках даного Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується вчинити наступні дії: - Проаналізувати наявні матеріали Справи; - Скласти та подати до суду першої інстанції відзив на позовну заяву та інші процесуальні документи, необхідні для захисту інтересів Клієнта у справі №910/2021/25; - У разі необхідності, здійснити представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у суді першої інстанції під час розгляду вказаної Справи; - У разі необхідності, скласти і подати до суду апеляційну скаргу/відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, а також інші необхідні письмові процесуальні документи; - У разі необхідності, здійснити представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції під час розгляду Справи; - У разі необхідності, скласти і подати до суду касаційну скаргу/відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, а також інші необхідні письмові процесуальні документи; - У разі необхідності, здійснити представництво Клієнта у судових засіданнях у суді касаційної інстанції під час розгляду Справи.
Згідно з п. 2.2 Договору склад та обсяг правової допомоги може бути змінений або доповнений за окремим дорученням клієнта.
Відповідно до п. 5.1 Договору сторони погодились, що винагорода (гонорар) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги за цим договором складає:
5.1.1. - винагорода (гонорар) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, зазначеної у п.п.2.1.1 - п.п. 2.1,3. становить суму в українських гривнях, що є еквівалентом 3000 (три тисячі) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, за готівковим курсом продажу готівкового долару США за готівкову гривню, що встановлений для AT «СЕНС БАНК» на сторінці https://sensebank.ua/currency-exchange, станом на дату виставлення рахунку.
5.1.2. - винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, зазначеної у п.п.2.1.4 - п.п. 2.1.5. становить суму в українських гривнях, що є еквівалентом 2000 (дві тисячі) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, за готівковим курсом продажу готівкового долару США за готівкову гривню, що встановлений для AT «СЕНС БАНК» на сторінці https://sensebank.ua/currency-exchange, станом на дату виставлення рахунку.
5.1.3. - винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, зазначеної у п.п.2.1.6 - п.п. 2.1.7 , становить суму в українських гривнях, що є еквівалентом 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, за готівковим курсом продажу готівкового долару США за готівкову гривню, що встановлений для AT «СЕНС БАНК» на сторінці https://sensebank.ua/currency-exchange, етаном на дату виставлення рахунку.
Відповідно до п. 5.2.1 Договору винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання, визначена у п.п. 5.1.1. сплачується клієнтом на умовах наступних умовах: 1000 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, сплачується клієнтом не пізніше 25 березня 2025 року на підставі рахунку на оплату; - 1000 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, сплачується клієнтом не пізніше 25 квітня 2025 року на підставі рахунку на оплату; -   1000 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, сплачується клієнтом не пізніше 25 травня 2025 року на підставі рахунку на оплату.
Відповідно до п. 5.2.2 Договору винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання, визначена у п.п. 5.1.2, сплачується клієнтом на умовах 100% передоплати в строк не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту виставлення Адвокатським об`єднанням рахунку на оплату шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання на підставі рахунку на оплату.
Згідно з п. 5.2.3 Договору винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання, визначена у п.п. 5.1.3, сплачується Клієнтом на умовах 100% передоплати в строк не пізніше 5(п`яти) календарних днів з моменту виставлення Адвокатським об`єднанням рахунку на оплату шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання на підставі рахунку на оплату.
У п. 5.4 Договору погоджено, що після надання правової допомоги сторони зобов`язані скласти та підписати Акт про надані об`єднанням у 2 (двох) примірниках та надається Клієнту не пізніше ніж протягом двох робочих днів після фактичного завершення надання правової допомоги. Акт підписується сторонами або їх уповноваженими представниками.
14.05.2025 між сторонами складено Акт про надані послуги на суму 125000,00 грн, в якому зазначено, що Адвокатське об`єднання у період з 06 березня 2025 року по 14 травня 2025 року відповідно до умов Договору надало Клієнту правову допомогу, яка включає:
1) Аналіз позовної заяви ТОВ «Негабарит Сервіс» разом із додатками в рамках справи №910/2021/25;
2) Детальний аналіз актуальної судової практики релевантної до спірних правовідносин;
3) Підготовка та подання до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву ТОВ «Негабарит Сервіс»;
4) Вивчення та аналіз Відповіді ТОВ «Негабарит Сервіс» на Відзив на позовну заяву ТОВ «Феркам Україна»
5) Підготовка та подання до суду Заперечень на Відповідь на відзив ТОВ «Негабарит Сервіс»;
6) Вивчення та аналіз клопотань ТОВ «Негабарит Сервіс» про долучення документів до матеріалів справи та залучення до участі у справі третіх осіб;
7) Детальний аналіз долучених ТОВ «Негабарит Сервіс» нових доказів;
8) Представництво інтересів Клієнта у 4 судових засіданнях у суді першої інстанції під час розгляду справі №910/2021/25.
У Звіті про надану правову допомогу (послуги) від 14.05.2025 сторони погодили, що адвокатське об`єднання надало такі послуги:
1) Ознайомлення та аналіз наданих ТОВ «Феркам Україна» первинних бухгалтерських та інші фінансово-господарських документів пов`язаних із наданням послуг перевезення з метою встановлення правового зв`язку наданих перевізником доказів із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду справи 910/2021/25 – 2 години;
2) Вивчення та аналіз позовної заяви ТОВ «Негабарит-Сервіс» разом із додатками – 2 години;
3) Опрацювання релевантної судової практики з питань стягнення заборгованості за договором перевезення, 3% річних та інфляційних втрат у порядку ст. 625 ЦК України, а також щодо правомірності застосування штрафу та пені до спірних правовідносин – 4 години;
4) Надання консультації представнику ТОВ «Феркам Україна» стосовно стягнення заборгованості за договором перевезення у судовому порядку з метою формування позиції захисту в суді – 1 година
5) Підготування та подання до суду Відзив на позовну заяву – 5 годин;
6) Аналіз відповіді на відзив ТОВ «Негабарит-Сервіс», підготовка та подання до суду Заперечення на відповідь на відзив – 3 години;
7) Аналіз нових доказів поданих ТОВ «Негабарит-Сервіс» в судовому засіданні 23.04.2025 – 1 година;
8) Участь у судових засіданнях 26.03.2025, 23.04.2025, 30.04.2025 та 14.05.2025 – 8 годин. 
Відповідач на підставі виставлених адвокатським об`єднанням рахунків на оплату   сплатив грошові кошти у сумі 83 250,00 грн.
Суд першої інстанції, відповідно до положень  ст.ст. 126, 129 ГПК України, враховуючи неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, правомірного дійшов висновку про стягнення 15 000,00 грн. 
В контексті викладено колегія враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому,     щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.     Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Отже, у справі що переглядається, суд першої інстанції достатньою мірою обґрунтував своє рішення та навів необхідні аргументи, на підставі яких дійшов висновку про часткове стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
Щодо доводів позивача про відмову у стягненні компенсації витрат на правову допомогу внаслідок того, що відповідачем було подано лише послугу щодо складання відзиву, колегія вважає безпідставними, оскільки суд зменшив суму фактично сплачених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката до розумної суми з урахуванням положень процесуального законодавства. 
Твердження позивача про те, що у зв`язку із допущеною розбіжністю у п. 5.2.1. Договору (між цифрами та числовими значенням прописом) - неможливо точно встановити про який порядок розрахунку домовилися сторони колегія суддів відхиляє, оскільки правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин розбіжностей між цифрами та числовими значенням прописом.
Доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не було належно оцінено складність спору та доказової бази колегія суддів визнає необґрунтованими, адже суд першої інстанції оцінював докази надання правової допомоги виходячи з їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. 
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції врахував складність справи, надав оцінку запереченням позивача, враховував поведінку усіх учасників справи під час вирішення цього спору, а також взяв до уваги приписи частин 4, 5 статті 126 ГПК України. Отже, суд частково задовольнив заявлені відповідачем витрати з урахуванням того, що додані до матеріалів позову додатки не обтяжені великим обсягом документів та даний спір не є складним, є «розрахунковим», відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договорів і регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Надаючи правову оцінку доводу відповідача щодо стягнення позивачем надмірно великих штрафних санкцій порівняно із збитками кредитора, а також те, що позивач просив подвійно застосувати фактично один вид юридичної відповідальності в безпідставних розмірах, суд апеляційної інстанції враховує, що за результатами розгляду справи суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги, отже суд з`ясував, що (у відповідній частині) права позивача були порушені.  Колегія вважає, що з урахуванням цієї обставини, складності справи, об`єму наданих доказів, кількість судових засідань суд першої інстанції правильно стягнув витрати правничої допомоги. 
Разом з тим, колегія зазначає, що скаржниками не спростовані висновки суду першої інстанції, всім обставинам, на які посилаються апелянти в апеляційній скарзі судом першої інстанції надана належна правова оцінка на підставі сукупності належних та допустимих доказів. Норми матеріального та процесуального права судом першої інстанції застосовані правильно. 
За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушень норм процесуального права у діях суду попередньої інстанції під час винесення оскаржуваного додаткового рішення місцевого суду. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою   ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши справу колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.  Оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства. 

Судові витрати

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.  

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд 
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі №910/2021/25 залишити без змін. 
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано, - 12.09.2025.  

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                С.О. Алданова