П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/5761/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Нагірняк Микола Федорович  
Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
29 вересня 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Курка О. П.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1.          Короткий зміст позовних вимог.
1.1          Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення від 23.10.2023 року №UA205140/2023/000644/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/007058 від 23.10.2023 року.
1.2          В обґрунтування позовних вимог позивач посилається що відповідач безпідставно відмовив у митному оформленні товару та виніс рішення про коригування митної вартості товару, яким визнано митну вартість товару за резервним методом. Позивач вважає що до митної декларації ним подано всі необхідні і остатні документи, а митна вартість відповідала ціні товару зазначеного в зовнішньоекономічному контракті від 16.10.2023 року та Специфікації до нього.
2.          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1           14.08.2023 між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та Gruplast Gruba Spolka Jawna (Польща) (постачальник) укладено контракт №2023/049. Згідно з пунктом 1.1 контракту, його предметом є визначений Товар із найменуванням, зазначеним у специфікаціях. Кожне замовлення укладається у формі Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Контракту.
2.2           19.10.2023 між ФОП ОСОБА_1 та Gruplast укладено Специфікацію №6 до контракту №2023/049 від 14.08.2023. За даною Специфікацією Gruplast зобов`язувався поставити ФОП ОСОБА_1 товар, а саме стретч-плівку з різними технічними характеристиками на загальну суму 30130,22 євро.
2.3.          З метою проведення митного оформлення даного Товару Волинській митниці 23.10.2023 Позивачем було надано, окрім інших документів, митну декларацію №23UA205140087989U0, в якій була заявлена ціна (30130,22 Євро) відповідно до контракту, а саме відповідно до рахунку-фактури (інвойс) від 19.10.2023 року, виданого фірмою GRUPLAST Gruba Spolka Jawna (Польща), та витрати на доставку.
2.4.           23.10.2023 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000644/2 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/007058.
3.          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці Державної митної служби України №UA205140/2023/000644/2 від 23.10.2023 про коригування митної вартості товарів та картку відмови Волинської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/007058 від 23.10.2023. Стягнуто з Волинської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп.
3.2          Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, Відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості Відповідачем не доведена.
4.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
4.1          Відповідач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
4.2          Як на підстави для апеляційного оскарження рішення суду, відповідач посилається на мотиви, викладені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. 
4.3          Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1.          Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1          Статтею 52 МК України, визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому   розділом VIII та главою 8 цього Кодексу.
1.2          Статтею 53 МК України   передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Тобто, перелік документів, визначених статтею 53 МК України є вичерпним для митного органу та не є вичерпним для декларанта.
1.3          Норми статей 53, 54, 57, 58 МК України породжують обов`язок декларанта щодо доведення заявленої митної вартості товару. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
1.4          Статтею 57 Митного кодексу України унормовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
1.5          Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
1.6          Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
1.7          У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
1.8          У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
1.9          Частинами другою та третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
1.10          За приписами частин четвертої п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті-це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
1.11          Зміст наведених правових норм в сукупності з положеннями статті 53 МК України свідчать про наявність у митного органу обов`язку зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості перевірки розрахунку митної вартості на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності; крім того, для витребування доказів на спростування наявності впливу взаємозв`язку покупця та продавця на митну вартість задекларованого товару митниця зобов`язана обґрунтувати обставини, які свідчать про ймовірність існування такого взаємозв`язку.
1.12          З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вбачається, що підставами для здійснення відповідачем спірного коригування митної вартості стало те, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містить наступні розбіжності:
-          в декларації країни відправлення №23PL445010E2735978 від 19.10.2023 числове значення вартості товару становить 140193 Злотих, що суперечить числовому значенню зазначеному в інвойсі №FVEXP/0233/23 від 19.10.2023 – 30130,22 Євро;
-          в прайс-листі б/н від 16.10.2023 відсутня 1-ша та 2-га позиції зазначені в інвойсі, крім того прайс-лист не містить артикулів зазначених в інвойсі. Прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу;
-          в калькуляції транспортних витрат №20102023-3/1 від 20.10.2023 розрахунок здійснений на основі ваги нетто – 22794 кг та загальної ваги – 23505,31. Однак, згідно інвойсу вага нетто - 22794 кг, вага брутто відповідно до CMR – 23269 кг.
1.13          Декларантом на вимогу митниці надано: переклад прайс-листа від 16.10.2023; прайс-лист б/н від 16.10.2023 (оновлений); експертний висновок Житомирської ТПП №В-3223 від 23.10.2023; лист №2310-8 від 23.10.2023 ФОП ОСОБА_1 ; комунікат (підтвердження вивозу) ІЕ599 від 19.10.2023.
1.14          З копії інвойсу від 19.10.2023 вбачається, що вартість Товару становить 30130,22 Євро, що відповідає ціні Товару визначеної в Специфікації №6 до контракту. Сплата здійснена 26.02.2024 року згідно платіжної інструкції №112 від 30.10.2023 року (а.с.25).
1.15          Контактом від 14.08.2023, укладеним між Позивачем та фірмою GRUPLAST Gruba Spolka Jawna (Польща) визначено, що вид Товару, його ціна та інші умови на кожну партію зазначаються у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту.
1.16          Відповідно до дослідженої судом копії Специфікації №6 до вказаного контракту, в ньому наведено конкретні види та перелік Товару, що відповідає виду і переліку Товару, ціна Товару (30130,22 Євро) зазначена в митній декларації №23UA205140087989U0. Крім того, в даній Специфікації №6 зазначено, що до ціни включено вартість пакування, навантаження, маркування, тари, необхідні для вивозу товару.
1.17          На підтвердження заявлених Позивачем транспортних витрат митному органу були надані довідка про їх вартість та калькуляція такої вартості.
1.18          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що у Відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару та відмови в митному оформленні Товару за заявленою декларантом митною вартістю.
1.19          Заявлена в митній декларації країни походження вартість Товару в національній валюті виробника на загальну суму 140193 злотих згідно офіційного курсу цієї валюти станом на 19.10.2023 року (4,65290 злотих за Євро) відповідає 30130,22 Євро, а тому доводи відповідача про суперечливість числових значень в декларації країни відправлення та інвойсі, колегія суддів відхиляє. 
1.20          Колегія суддів наголошує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини 6 статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.
1.21          У постанові від 25 червня 2020 року у справі № 826/3096/16 Верховний Суд зазначив, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
1.22          Крім того, за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄЛІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.
1.23          Спрацювання ризиків АСАУР не може бути достатньою підставою щодо твердження під час перевірки показників МД наявності у митного органу сумнівів та наявність підстав для витребування додаткових документів, оскільки згідно Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, такий розроблено з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Держмитслужби під час митного контролю, прискорення митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій, та здійснення таргетингу та цей Порядок встановлює єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю. Тобто, сам спрацьований АСАУР не є достатнім доказом порушення декларантом положень МК України, а є тим розробленим методом, який покращує ефективність роботи митниці під час перевірки та оформлення МД, та посадові особи під час застосування САУР як системи управління ризиками мають діяти у відповідності до МК України.
1.24          Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15).
1.25          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних та достатніх аргументів і доказів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).
1.26          Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
2.          Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1          Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2          Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,   316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
2.3          Відповідно до ч. 6   ст. 139 КАС України   понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Сапальова Т.В.