Справа № 308/1958/25

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/410/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бойка Б. Б. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2025. 
Цією постановою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01(один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
       З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235525 від 31.01.2025 та постанови судді від 21.05.2025 вбачається, що 31.01.2025 о 23 год 15 хв у м. Ужгороді по проспекту Свободи, 3 водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 0271 у закладі в лікаря нарколога. Своїми діями порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Бойко Б. Б. просить постанову судді від 21.05.2025 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд без належного з`ясування фактичних обставин справи. У матеріалах справи відсутні роздруківка з технічного приладу Alcotest Drager, яким проводилось вимірювання рівня алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_2 . Даний документ є важливим доказом, оскільки містить точні показники, які стосуються процедури тестування. При цьому на відповідний адвокатський запит, такі дані надано не було, так як у комплект до технічного приладу Alcotest Drager не входить портативний принтер. Самі по собі медичні документи (висновок й акт) містять лише посилання на 

-2-

серійний номер технічного приладу Alcotest Drager, яким проводилось тестування, однак в них не зазначено результати такого тестування. ОСОБА_2 не вживала алкоголь, а медичний огляд проведено з порушеннями вимог чинного законодавства. Висновок не містить об`єктивної інформації про метод дослідження, не підтверджено достовірність результатів огляду, не забезпечено можливості перевірки чи повторної експертизи, що порушує права особи на захисту та робить медичний висновок недопустимим доказом. Також поліцейськими не роз`яснено права ОСОБА_2 , зокрема і право на правову допомогу й здійснення відеофіксації. В свою чергу лікар під час огляду не повідомив ОСОБА_2 про модель та характеристики приладу, не роз`яснив методику проведення обстеження, не роздрукував результати аналізу і не ознайомив її з ними, не долучив роздруківку до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, з листа КНП «ОЗНПД м. Берегово» вбачається, що було проведено два тести з інтервалом 20 хвилин, однак відеозапис цих дій не охоплює, що може свідчити про фальсифікацію обставин через зацікавленість у формування потрібного результату. Крім того наголошує на не безперервності відеозапису, який проводився вибірково та складається із окремих фрагментів. Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки такий ним пропущений з поважних причин, так як розгляд справи відбувся без участі сторони захисту, а про наявність і зміст оскаржуваної постанови стало відомо тільки 30.05.2025. 
Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її захисник-адвокат Бойко Б. Б. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися. Останні повідомлені за допомогою смс-повідомлення та поштовим зв`язком, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та захисника-адвоката Бойка Б. Б., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, її розгляд проведено судом першої інстанції без участі останньої, а дані про належне виконання судом першої інстанції вимог ст. 285 КУпАП, у матеріалах справи відсутні, причини пропуску строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк поновлюється.
       Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
-3-
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП  передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.
Пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від № 1103 (зі змінами) від 17.12.2008. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

-4-

Згідно п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.  Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я,  поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.
       Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235525 від 31.01.2025 встановлено, що 31.01.2025 о 23 год 15 хв у м. Ужгороді по пр. Свободи, 3, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 0271 у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 115 від 31.05.2025, згідно якого ОСОБА_2 о 23 год 40 хв перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Цей висновок не суперечить вимогам, як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Наведені   докази   є   допустимими, належними  і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Матеріали справи також не містять доказів про порушення поліцейським – інспектором взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області Михайлишиним І. М. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235525 від 31.01.2025 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. 

-5-

Також, всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України № 1452/735 від 09.11.2015.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вказаного працівника поліції у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги, і на такі сторони захисту не посилалася під час апеляційного розгляду. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що працівники поліції при виконанні своїх посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно ОСОБА_2 з боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість - докази, які можуть підтвердити цей факт відсутні, і такі докази останньою не додано до матеріалів справи та апеляційної скарги.
Огляд водія ОСОБА_2 за її згодою проводився лікарем ОСОБА_4 , яка будучи кваліфікованим фахівцем і встановила факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, про що склала відповідний висновок № 115 від 31.01.2025 (а. с. 5).
Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря ОСОБА_4 , яка проводила огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку щодо останньої, а також для її обмови у перебуванні у такому стані, - у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. 
Тому, в апеляційного суду відсутні підстави для сумніву у достовірності лікарського висновку, оскільки він зроблений лікарем в межах наданих йому повноважень, містить необхідні дані щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд, часу та місця його проведення.
       При цьому, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 за № 1103.
       Відомостей про те, що ОСОБА_2 не погодилася з результатами вказаного огляду та оскаржувала ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
       З копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 115 від 31.01.2025, складеного щодо ОСОБА_2 , вбачається, що обстеження проводилось за допомогою технічного 

-6-

засобу Alcotest Drager 6820, результат обстеження - 0,73 проміле, друге обстеження – 0,72 проміле, заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) – алкогольне сп`яніння.
       Жодних сумнівів щодо достовірності результатів огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, проведеному в медичному закладі, у суду апеляційної інстанції не виникає.
       Більш того, у ОСОБА_2 при огляді були виявлені і клінічні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема виразний запах алкоголю з рота на відстані 0,5 м.
       З будь-якими скаргами на дії лікаря-нарколога у встановленому законом порядку ОСОБА_2 не зверталася.
       Той факт, що до матеріалів справи не долучено роздруківку з технічного приладу Драгер Алкотест 6820, за допомогою якого проводився медичний огляд ОСОБА_2 , на думку апеляційного суду, само по собі не вказує на недопустимість використання зазначеного приладу та про недостовірність результатів огляду.
       При цьому, слід зазначити, що не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу.
       На переконання судді, доказ може визнаватися недопустимими тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких що призводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.
       Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.
       Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2 реалізувала дані права під час розгляду справи. Окрім того ОСОБА_2 не клопотала про залучення захисника ні до роз`яснення прав, ні після.
       Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право «при розгляді справи» користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.
       Складання протоколу - це початковий етап у процедурі притягнення особи, до адміністративної відповідальності. 
       Справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, згідно ст. 221 цього Кодексу, розглядає суддя місцевого суду.
       Відтак право на захист ОСОБА_2 не було порушене, оскільки під час розгляду справи остання не була позбавлена права вільно обирати захисника, користуватися його допомогою, що нею і було зроблено з огляду на участь адвоката Бойка Б. Б. у розгляді справи.
       Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис є неналежним доказом у справі не є слушними з огляду на таке.
       КУпАП  не містить норм, які передбачають обов`язок подання оригіналу відповідних доказів, а належних доказів можливого штучного монтажу відеозапису апеляційному суду стороною захисту не надано.
       Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.
       Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити особу водія, додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений у закладі охорони здоров`я.

-7-

       З цих самих підстав апеляційний суд не бере до уваги посилання захисника щодо безперервності відеозапису.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді і такі апеляційним судом відхиляються.
       Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
       Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось їй за провину.
       Стосовно інших доводів апеляційної скарги, то вони також не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
       З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
       Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 відповідає характеру вчиненого адміністративного правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на неї адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Бойка Б. Б. задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, виклик свідків не заявлялось.

-8-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника-адвоката Бойка Б. Б. задовольнити, поновити захиснику-адвокату Бойку Б. Б. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2025. 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бойка Б. Б. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2025 щодо ОСОБА_5 , - без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя