Ухвала         
 
06 жовтня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/14206/21
провадження № 61-8724ск25  
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крат В. І. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», яка підписана представником Рябком Сергієм Олександровичем, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на рухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (далі - ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку») 08 липня 2025 року через підсистему Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року (повне судове рішення складено 09 червня 2025 року).
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2025 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку» залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір та надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Ухвала Верховного Суду від 28 липня 2025 року отримана 05 серпня 2025 року, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа одержувачу Рябку С. О. в його електронний кабінет.
 
ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку» на виконання ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року у серпні 2025 року надіслано до суду заяву на усунення недоліків, у якій товариство вказувало, що відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у  справі № 307/23/18, розмір судового збору в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності необхідно обраховувати відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» виходячи із вартості заставного майна. Тому, ураховуючи, що вартість предмету застави на момент укладання договору складала 133 230 грн, розмір судового збору становить 3 632,00 грн за вимогою майнового характеру.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2025 року продовжено ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку» строк на усунення недоліків касаційної скарги, оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року щодо сплати судового збору у повному обсязі не було виконано у повному обсязі.
 
Ухвала Верховного Суду від 12 вересня 2025 року отримана 16 вересня 2025 року, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа одержувачу Рябку С. О. в його електронний кабінет.
 
У вересні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку» на виконання ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року надіслано до суду заяву на усунення недоліків, у якій повторно вказало, що розмір судового збору в частині вимог про звернення стягнення на предмет застави шляхом вилучення предмета застави та передачі його у володіння позивача обраховується відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» виходячи із вартості заставного майна. Розмір грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов, визначається вартістю предмета застави, що відповідає статті 176 ЦПК України.
 
Разом з тим, указані доводи були належним чином проаналізовані в ухвалі Верховного Суду від 12 вересня 2025 року. Зокрема, в ухвалі при продовженні строку на усунення недоліків судом було ураховано висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18), у якій вказано, що:
«8.12. Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.
8.13. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов».
 
Таким чином, оскільки станом на 06 жовтня 2025 року ухвала Верховного Суду від 28 липня 2025 року не виконана у повному обсязі (не сплачено судовий збір у повному обсязі). Тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України  у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається. 
 
Окрім цього, повернення касаційної скарги не є перешкодою у доступі до правосуддя, оскільки повернення касаційної скарги не обмежує право особи в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду.
 
Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», яка підписана представником Рябком Сергієм Олександровичем, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. І. Крат