УХВАЛА
09 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 205/7921/19
провадження № 61-12326ск25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційних скарг акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 на рішення Новокодацького районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: державний реєстратор Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Чернецький Михайло Андрійович, ОСОБА_5 , про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, визнання незаконним 
і скасування запису, визнання недійсним договору іпотеки і скасування державної реєстрації іпотеки та обтяження нерухомого майна, витребування майна 
та визнання права власності, 
ВСТАНОВИВ:
03 жовтня 2025 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє представник Посметна М. М., через підсистему «Електронний суд» надіслало 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новокодацького районного суду 
м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року у зазначеній справі.
Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 30320/0/220-25 
від 03 жовтня 2025 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями призначена судді-доповідачу Литвиненко І. В.
01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат 
Крихта А. А., засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новокодацького районного суду м. Дніпропетровська 
від 03 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 03 вересня 2025 року у зазначеній справі.
Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 30519/0/220-25 
від 06 жовтня 2025 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями призначена судді-доповідачу Литвиненко І. В.
Подані касаційні скарги не можуть бути прийняті касаційним судом до розгляду 
та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, 
з огляду на наступне.
У статті 392 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору 
у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До касаційної скарги заявником АТ «Перший Український Міжнародний Банк» додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 20 778,00 грн, а заявником ОСОБА_1 квитанцію про сплату судового збору у розмірі 5 193,33 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору заявниками у повному розмірі.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних 
на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи 
(частина третя статті 3 ЦПК України).
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Зважаючи на те, що позов було подано у вересні 2019 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2019 року.
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 
був встановлений у розмірі 1 921,00 грн.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 
1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605,00 грн).
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (768,40 грн).
Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового 
та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно 
або його витребування - вартістю майна.
Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, 
що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі 
№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначено, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення 
майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить 
про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову 
(пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року 
у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. 
Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).
Тому вимоги у цій справі про витребування майна та визнання права власності мають майновий характер, оскільки підлягають грошовій оцінці.
Оскільки із поданої касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості спірного нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору 
має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява 
з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).
Отже, кожному заявнику окремим платіжним документом необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовні вимоги немайнового характеру 4 610,40 грн ((768,40 грн х 3) х 200% = 4 610,40 грн) та за вимогу майнового характеру ((у розмірі 1 % від вартості спірного нерухомого майна помноженого на 200 %).
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою 
цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
З огляду на обмеження касаційного оскарження, зокрема, передбачене 
пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Верховний Суд звертає увагу заявника на необхідність наявності в розпорядженні суду на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження інформації про ціну позову щодо вимоги майнового характеру.
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що ціна позову також 
є визначальною при вирішенні питання про те чи підлягають касаційному оскарженню судові рішення у цій справі (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі 
ЦПК України.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк 
отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Обов`язок зі сплати судового збору є загальним для всіх суб`єктів, 
що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом 
і судом.
На підтвердження сплати судового збору кожному заявнику окремо 
необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору 
за подання касаційної скарги, з урахуванням суми уже сплаченого судового 
збору за подання касаційної скарги кожним заявником відповідно, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно 
до закону.
За таких підстав заявники не дотримали у повному обсязі вимоги процесуального закону щодо форми та змісту касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційні скарги слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення указаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційні скарги акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 на рішення Новокодацького районного суду 
м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року залишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                     І. В. Литвиненко