УХВАЛА
06 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 208/15893/24
провадження № 51-3740 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 03  вересня 2025 року стосовно засудженого ОСОБА_6 ,
установив:
Цим вироком Дніпровський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 та скасував вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року в частині призначеного засудженому покарання і вирішення цивільного позову.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, апеляційний суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. 
Також ухвалив стягнути з засудженого на користь законного представника неповнолітнього потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 000 грн.
У касаційній скарзі законний представник неповнолітнього потерпілого порушує питання про перегляд вироку суду апеляційної інстанції в частині призначеного засудженому покарання. 
За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено положеннями ст. 436 КПК України. 
Відповідно до ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Також відповідно до ч. 1 ст. 437 КПК України, суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання.
Проте законний представник неповнолітнього потерпілого подав касаційну скаргу не дотримуючись зазначених приписів кримінального процесуального закону.
У касаційній скарзі, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, він порушує питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що апеляційний суд, на його думку, неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність, оскільки скасувавши вирок першої інстанції в частині звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначив реальне позбавлення волі без урахування наявності обставин, які пом`якшують покарання засудженому.
У зв`язку з цим, законний представник просить скасувати вирок апеляційного суду та одночасно фактично змінити, призначивши засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, що більше покарання,призначеного апеляційним судом та застосувати ст. 75 КК  України, що не відповідає положенням як ст. 436 так і ст. 437 КПК України.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційно скаргою законного представника неповнолітнього потерпілого.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу належить залишити без руху, встановивши законному представнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції необхідно підтвердити, що цей строк не пропущено.
Щодо клопотання, яке законний представник наводить у касаційній скарзі, колегія суддів зазначає, що вирішення питання про зупинення виконання вироку апеляційного суду, можливо лише у разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження в порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 03  вересня 2025 року стосовно засудженого ОСОБА_6 , залишити без руху, встановивши законному представнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                             ОСОБА_3