ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/7108/25	
                                                                                     (суддя Лозицька І.О.,м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі №160/7108/25 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                             ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 06 березня 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно з яким, просить:
           - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року №160/2925/24 та рішення про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесену в листі від 12.09.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) про перерахування пільгової пенсії за віком за Списком №1 з застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
          - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) вчинити певні дії:
- виконати рішення суду по справі №160/2925/24 від 04.01.2024 року про перерахунок пенсії, про що надати суду звіт про його виконання;
- перерахувати ОСОБА_1 за рішенням суду пенсію по справі №160/2925/24 від 01.04.2024 року та, з застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення із заявою до Пенсійного фонду від 14.08.2024 року. 
Позов обґрунтовано тим, що відповідач зобов`язаний виконати рішення суду у справі №160/2925/24 від 04.01.2024 року про перерахунок пенсії та здійснити перерахунок пенсії позивача за умовами ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».            
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що лише у разі якщо особа, на яку розповсюджується дія Закону №345, та пенсія якій призначена за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відпрацювала саме на підземних роботах, зокрема, не менш як 7,5 років для жінок, то розмір її пенсії обчислюється виходячи з положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058 та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», натомість доказів на підтвердження зайнятості позивача повний робочий день на підземних роботах матеріали справи не містять. Також, суд першої інстанції зазначив про те, що у випадку невиконання рішення суду, яке набрало законної сили позивач має право подати до суду заяву у порядку ст. 382 КАС України, а не ініціювати нове судове провадження.            
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неправильного застосування норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що до сьогоднішнього дня рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року №160/2925/24 не виконано. Також, позивач зазначає про те, що її робота була пов`язано з дробленням, збагаченням рудних і нерудних копалин, що містили у пилу 2% і більше кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, а тому вона має право на обчислюється пенсії за умовами ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 21.09.1998 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) з 22.01.2004 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року у справі №160/2925/24 адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виключення періоду перебування ОСОБА_1 на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 05.03.1999 року по 31.12.2003 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з  05.03.1999 року по 31.12.2003 року, починаючи з дати припинення  такого зарахування.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із урахуванням включення до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 періоду перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 05.03.1999 року по 31.12.2003 року, починаючи з дати припинення  такого зарахування, з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.03.2023 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв`язку зі вказаним провести перерахунок і виплату її пенсії, починаючи з 01.03.2023 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено (а.с.33-37).
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року у справі №160/2925/24 набрало законної сили 26.09.2024 року та перебуває на виконання у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 
14.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії за рішенням суду з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки вона більше ніж 7 років 6 місяців працювала на Новокриворізькому гірничо-збагачувальному комбінаті за професією, віднесеною до Списку №1 (а.с.24).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» від 12.09.2024 року №50760-36083/Х-01/8-0400/24 позивачу було повідомлено про подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року у справі №160/2925/24 та можливість повернення до розгляду питання виконання рішення суду за результатом апеляційного оскарження. Крім того, зазначено, що на працівників, зайнятих у виробництвах збагачення та агломерації руд і нерудних копалин, дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється (а.с.26). 
30.09.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок її пенсії за рішенням суду з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.27-28). 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» від 25.10.2024 року №58079-42617/Х-01/8-0400/24 позивачу було повідомлено про вжиття заходів з виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року у справі №160/2925/24 (а.с.29). 
Правомірність бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року у справі №160/2925/24 та нездійснення перерахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно із абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз вищезазначених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Отже, до працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та яким встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.
Зважаючи на те, що позивачем не надано до заяви про перерахунок пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» документів, що підтверджують зайнятість позивача не менш як 7,5 років на підземних роботах повний робочий день, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача виконати рішення суду у справі №160/2925/24 від 04.01.2024 року про перерахунок пенсії, про що надати суду звіт про його виконання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
У статті 14 КАС України зазначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. 
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Згідно із ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.
Зокрема, у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
В абз.1 пп.3.2 п.3, п.4 рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Відповідно до ч. 5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він має право звернутися до суду, в тому числі в порядку ст.382 КАС України із відповідною заявою.
Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги особи щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Також потрібно враховувати, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки цим порушуються процесуальні норми КАС України.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що право на судовий захист не є абсолютним. Для звернення до суду повинен дотримуватись певний порядок. Якщо особа цього порядку не дотримується, зокрема щодо процедури звернення до суду в порядку того чи іншого провадження, то не можна вести мову про порушення права на судовий захист.  
          Відносно інших доводів скаржника, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
          Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі №160/7108/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов