ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/6948/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 ( суддя Црікова О.В.) в адміністративній справі №160/6948/23 за позовом  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   до   ОСОБА_1   про стягнення податкового боргу,- 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі № 160/6948/23 адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005; ідентифікаційний код юридичної особи 44118658) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Стягнуто податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у розмірі 45250 (сорок п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн 00 коп.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача про розстрочення виконання судового рішення (вх. 55730/25) у справі № 160/6948/23.
Відповідач просить розстрочити виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 160/6948/23 строком на 10 місяців.
В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 26.05.2025 №1239-5003691198, самостійно утримує сім`ю та є інвалідом третьої групи, є єдиним годувальником в родині. На даний момент сім`я знаходиться в дуже скрутному становищі, оскільки автомобіль відповідача був джерелом заробітку, а на даний час автомобіль арештований державною виконавчою службою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у справі № 160/6948/23 задоволено.
Розстрочено виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 160/6948/23, встановивши наступний графік погашення заборгованості: шляхом виплати суми боргу у розмірі 45250 (сорок п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 копійок, строком на 10 (десять) місяців з виплатою по 4525 (чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) гривень щомісячно, починаючи з 18.07.2025 року.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, винести нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №160/6948/23 відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про розстрочення виконання рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120% річних облікової ставки НБУ, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Це визначено п. 100.1 Податкового кодексу України
Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в т. ч. окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення (п. 100.6 ПКУ).
Суд звертає увагу, що оскільки розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення податкового боргу, то відповідно при такому розстроченні має враховуватись приписи статті 100 ПК України, яка містить правове регулювання з цього питання. Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу.
Постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 26.05.2025 №1239-5003691198, самостійно утримує сім`ю та є інвалідом третьої групи, є єдиним годувальником в родині. На даний момент сім`я знаходиться в дуже скрутному становищі, оскільки автомобіль відповідача був джерелом заробітку, а на даний час автомобіль арештований державною виконавчою службою.
Суд враховує зазначені обставини справи, які  впливають на виконання рішення.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, за якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи в продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, а в системному розумінні цієї норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню в правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання судового рішення може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.
Виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу в контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого в статті 8 Конституції України принципу верховенства права.
Таким чином, з урахуванням наведених положень, слід дійти висновку, що законодавець в будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють або унеможливлюють вчасне виконання судового рішення боржником.
На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка в виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).
Отже, питання про розстрочення виконання рішення суду адміністративні суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів обох сторін. 
Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін,  суд   дослідивши доводи та заперечення як апелянта, так і відповідача, вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції правомірною та ґрунтованою.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області    залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 в адміністративній справі №160/6948/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 23 вересня 2025 року, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров