ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Новак Р.В.                                                                                                       Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 вересня 2025 року                                              Справа № 761/32989/23     

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:  
Головуючого судді                    Епель О.В.,  
суддів:                              Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради  на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року у справі

          за позовом                     ОСОБА_1 

          до                              Департаменту транспортної інфраструктури  
                    Виконавчого органу Київської міської ради  

          про                              скасування постанови про притягнення до                                                                                адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (далі - Відповідач) в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія 1КІ № 0000268629 від 05.09.2023 і закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУПАП.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на недоліки спірної постанови, зокрема вона не містить відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім?я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; назву технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, тощо.
Також Позивачка зазначала, що інспектор склав постанову без участі ОСОБА_1 , не врахував обставин, які пом`якшують або виключають адміністративну відповідальність, обмежив право особи на правничу допомогу. 
При цьому, Позивачка відзначає, що у спірній постанові неправильно зазначено норму законодавства, яку нібито порушено, оскільки зазначено посилання на знак, а не на пункт ПДР, тоді як розділ 33 ПДР  містить лише його зображення, а не вказівка про необхідність його дотримання.
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що здійснювала зупинку терміном не більше трьох хвилин, а не стоянку транспортного засобу, а фото Відповідача не містять зафіксованого факту порушення, оскільки окремо сфотографовано дорожній знак «зона стоянки» з табличкою «платні послуги» без автомобіля Позивачки. Фото здійснене в різних місцевостях з різницею в 33 хвилини.
Також Позивачка посилалася на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.12.2018 у справі №761/20361/18, від 18.02.2020 у справі №524/9827/16-а.
2. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у матеріалах справи копії фотофіксації автомобіля Porsche Panamera, номерний знак НОМЕР_1 є належним доказом розміщення транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України.
Водночас суд зазначив, що вчинення Позивачкою адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної Відповідачем.
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Зокрема, Апелянт зазначає, що зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб Porsche Panamera ДНЗ KA0069XK, який зареєстрований за ОСОБА_1 , зупинено у зоні дії знаку 5.43, з табличкою 7.14 ПДР за адресою: м. Київ, вул. Терещенківська (від бул. Тараса Шевченка до вул. Гетьмана Павла Скоропадського, 10). У порушення вимог пункту 26 Правил паркування транспортних засобів не було розміщено під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. Встановивши відповідальну особу, а саме ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб Porsche Panamera ДНЗ НОМЕР_1 інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення 1KI № 0000268629 від 05.09.2023 за порушення вимог ч. 1 статті 152 КУпАП.
Окремо Апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки йому було надіслано ухвалу про відкриття провадження у цій справі від 29.07.2024  лише 16.01.2025, а рішення по справі прийнято 15.01.2025, чим порушив принцип змагальності сторін, неповно з`ясував обставини цієї справи.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
5. Від Позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на тому, що рішення суду прийняте з повним дослідженням наданих доказів у справі, є законним і обґрунтованим, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
У відзиві Позивачка зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено обґрунтування неможливості або будь-яких перешкод у поданні цих додаткових доказів у суд першої інстанції та не заявлено клопотання про поновлення строку на їх подання.
Також Позивачка зазначає, що скасування правильного по суті рішення лише через формальні недоліки є відступом від принципу правової визначеності і може вважатися невиправданим.
Окремо ОСОБА_1 відзначає, що спірна постанова була направлена їй лише на адвокатський запит під час розгляду справи судом, чим позбавив Позивачку права користуватися юридичною допомогою.
Також Позивачка повторно посилається на здійснення нею зупинки, а не стоянки, недоліки змісту постанови, відсутність належних та допустимих доказів факту порушення, оскільки «АРМ інспектор з паркування» - це програмне забезпечення, а не технічний засіб.
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року  у Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було витребувано затверджену станом на 05.09.2023 схему дорожнього руху, за адресою: вул. Терещенківська (від бульв Тараса Шевченка до вул. Гетьмяна Павла Скоропадського) із зазначенням дорожніх знаків.
7. На виконання зазначеної ухвали суду Відповідачем були надані витребувані судом докази.
8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.
9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,  05 вересня 2023 року Головним інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Спінчевським Олександром Сергійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 1КІ № 0000268629.
Зі змісту постанови вбачається, що 05 вересня 2023 року 11 год 54 хв за адресою: м. Київ, вул. Терещенківська, транспортний засіб «Porsche Panamera», номерний знак НОМЕР_1 , було порушено вимоги дорожнього знаку 5.43, 7.14 ПДР, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП
На позивачку було накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП за порушення у вигляді штрафу в розмірі 700,00 грн.
Крім того, в постанові зазначено, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора.
Адреса вебсайту в мережі інтернет з матеріалами kyiv.digital/penalty/chek, ідентифікатор для доступу до інформації на веб сайті - номер постанови.
Позивачка, вважаючи вищевказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, звернулася до суду з цим позовом.
Обставини справи, установлені судом апеляційної   інстанції.
Згідно доданих до постанови 1КІ № 0000268629  матеріалів фотофіксації  транспортний засіб «Porsche Panamera» д.н.з. НОМЕР_1  був припаркований за адресою м. Київ, вул. Терещенківська у період з 11:54:43 по 12:34:44.
Зі схеми дорожнього руху, розробленої КП «Київтранспарксервіс», затвердженої Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) вбачається, що транспортний засіб «Porsche Panamera» д.н.з. НОМЕР_1  був розташований у межах дії дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху. 
10. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон № 875-XII), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), Правилами паркування транспортних засобів, які регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів, затвердженими постановою КМУ від 03.12.2009 № 1342 (далі - Правила № 1342).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п.п. 1.3, 1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною першою статті 152-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил  паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, за що передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Приміткою до статті 152-1 КУпАП визначено, що положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених частинами шостою та сьомою статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.
Місцями, призначеними для паркування (у тому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Під несплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти несплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування).
У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.  
Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Висновки суду апеляційної інстанції.
11. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі несплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152-1 КУпАП.
12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачкою було здійснено паркування транспортного засобу на майданчику для платного паркування без оплати паркування, що підтверджується наявними у справі доказами.
Зокрема, з матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що транспортний засіб «Porsche Panamera» д.н.з. НОМЕР_1  був припаркований за адресою м. Київ, вул. Терещенківська у період з 11:54:43 по 12:34:44, тобто не менше, як 40 хвилин, що є стоянкою у відповідності до Правил дорожнього руху. 
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає неаргументованими доводи ОСОБА_1 про те, що вона здійснила зупинку терміном не більше трьох хвилин, а не стоянку, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. 
13. Твердження Позивачки про те, що вона двічі зупинялася для розвантаження автомобіля терміном  не більше трьох хвилин колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами у справі. Та обставина, що на задньому плані фото, зроблених об 11:54:43 та об 12:34:44, видно різні автомобілі не є достатнім доказом таких обставин, позаяк транспортний засіб «Porsche Panamera» д.н.з. НОМЕР_1  стоїть на тому ж місці.
14. Більш того, не відповідають дійсності доводи Позивачки про те, що фото автомобіля та дорожнього знаку здійснене в різних місцевостях, оскільки такі обставини спростовуються наявною у матеріалах справи схемою дорожнього руху, наданою на виконання ухвали суду апеляційної інстанції.
15. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, при складенні спірної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом АРМ Інспектор про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.
АРМ Інспектора - це технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась фотофіксація правопорушення, який працює під управлінням операційної системи Android, має функції запису, зберігання, відтворення та передачі фото-, відеоінформації та на якому встановлене мобільний додаток «АРМ Інспектор», що є складовою частиною інформаційно-телекомунікаційної системи «Платформа цифрових мобільних сервісів «Київ цифровий», комплексна система захисту інформації якої має відповідний атестат відповідності Держспецзв`язку, володільцем якої є комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр».
З огляду на викладене, фотофіксація адміністративного правопорушення здійснена належним технічним засобом, тому посилання Позивачки, що у постанові не вказано технічний засіб, яким було здійснено фото-, відеофіксацію правопорушення, колегія суддів оцінює як безпідставні.
16. Отже, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке її й було притягнуто до адміністративної відповідальності підтверджується належними та допустимими у контексті ст. ст. 73-74 КАС України, доказами, які були подані Позивачкою до суду першої інстанції, втім їм не була надана правова оцінка, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
17. Разом з апеляційною скаргою Відповідачем також було надано матеріали фотофіксації події правопорушення та, на виконання ухвали ШААС, надано схему дорожнього руху. Доводи Позивачки про те, що Відповідач не обґрунтував у апеляційній скарзі неможливості подання доказів до суду першої інстанції є безпідставними, оскільки як зазначає Апелянт та підтверджується матеріалами справи, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету  Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не була надіслана копія позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі (зворотнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відсутнє). Крім того, як вбачається з матеріалів електронної справи, ухвала про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного суду 16.01.2025 о 13:37, тоді як рішення у цій справі ухвалено судом 15.01.2025.
З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
18. Принагідно, суд апеляційної інстанції зазначає про необґрунтованість тверджень ОСОБА_1 про те, що вона не отримувала копії апеляційної скарги, оскільки копія апеляційної скарги, ухвали про відкриття апеляційного провадження та ухвали про призначення справи до судового розгляду були направлені Позивачці за адресою її реєстрації : вул. Костянтинівська, 22/17, м. Київ та вручені їй 18.07.2025, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення
Окрім того, як вбачається з довідки про доставку електронного листа від 18.07.2025, документ в електронному вигляді "Адміністративна апеляційна скарга" від 30.04.25 по справі №  761/32989/23 було надіслано представнику ОСОБА_1 - адвокату Ковальову В.М. в його електронний кабінет. Документ доставлено до його електронного кабінету: 17.07.2025 13:26.
19. Повертаючись до обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції зазначає про безпідставність доводів Позивачки про відсутність необхідності дотримуватися вимог знаків дорожнього руху, оскільки саме за допомогою дорожніх знаків, а також дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками здійснюється регулювання дорожнього руху.
20. Водночас, Позивачка як учасниця дорожнього руху зобов`язана була знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а отже й вимог дорожніх знаків 5.43 з табличкою 7.14, які позначають зокрема місця, майданчики або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування. Втім, як зазначено у спірній постанові, ОСОБА_1 порушила вимоги дорожнього знаку (а не пункт, як помилково зазначає Позивачка) 5.43 з табличкою 7.14 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. 
21. З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що у постанові  від 05.09.2023 серії 1КІ № 0000268629 головним інспектором з паркування Єфімовим Д.О. в повній мірі зазначено  як суть адміністративного правопорушення, так і норму права, яка передбачає відповідальність за його вчинення. 
22. Твердження ОСОБА_1 про створення інспектором штучних перешкод для реалізації права на отримання правничої допомоги, так як постанову було винесено без надання можливості надати свої доводи і заперечення, скористатися послугами адвоката, колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (абз. 5 ст.279-1 КУпАП).
Також апеляційний суд зазначає, що Позивачка скористалася правничою допомогою та звернулася до суду за захистом свої прав, які вона вважає порушеними.
23. Посилання Позивачки на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не є релевантними у справі №761/32989/23 з огляду на відмінні обставини справи, встановлені судом.
24. Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор діяв у спосіб, встановлений законом.
25. Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що спірна постанова була направлена їй лише на адвокатський запит, однак як зазначає сама Позивачка, не може бути скасоване правильне по суті рішення з підстав наявності недоліків, якщо ці формальні недоліки не вплинули на вирішення справи по суті.
Так, виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.  
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Отже, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правомірність такого рішення.
Наведені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 1640/3394/18 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи,
Крім того, аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 по справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden).
26. Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
27. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
28. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                 
29. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради підлягає задоволенню, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року - скасуванню, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. 
30. Розподіл судових витрат.
З огляду на результат розгляду цієї справи та відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
                    Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради - задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою  у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судове рішення виготовлено 22 вересня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Епель

Судді:                                                                                          Є.І. Мєзєнцев

                                                                                                    В.В. Файдюк