ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2754/25 Справа № 192/2347/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 жовтня 2025 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , та його захисника Шаровського С.А.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Шаровського Сергія Анатолійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
       на постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

       У постанові суду зазначено, що 29 серпня 2025 року о 02 год. 25 хв. по вул. Строменко в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, не природна блідість обличчя), на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку для встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Шаровський С.А. порушує питання про скасування постанови у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю, неповним з`ясуванням обставин справи та невірним застосуванням норм права.
Вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не було взято до уваги, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, встановлені ст.268 КУпАП; не враховано його пояснення щодо виниклої ситуації про відмову у проходженні медичного огляду, оскільки останній перебував не у статусі водія та не керував транспортним засобом коли поліцейські під`їхали на АДРЕСА_3 ; відсутності доказів наявності вини останнього та здійснення на нього поліцейськими психологічного тиску з метою зізнання у начебто вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, не звернуто уваги, що на відеокамері 797527 відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та місце виявлення водія, що є порушенням фіксування правопорушення, не зрозуміло чий голос (посада, ПІП поліцейського) на даному відеозаписі, протокол складений не на місці виявлення ОСОБА_1 , та вчинення на нього психологічного тиску на подвір`ї ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Вказує, що зміст виявленого правопорушення з боку ОСОБА_1 у протоколі відображено не повно, без підтвердження належними доказами на підставі яких можна було б притягнути останнього до адміністративної відповідальності. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення в розділі “Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду” зазначено прізвище “ ОСОБА_2 ”, тобто самого поліцейського.
Зазначає, що насправді ситуації відбувалася наступним чином, 29.08.2025 приблизно о 00:00  ОСОБА_1  припаркував автомобіль HYUNDAI SONATA LF, номерний знак  НОМЕР_1 , за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Солоне, вул. Соборна, буд.127, двигун автомобіля не працював, перебував біля авто та перевіряв на своєму телефоні непрочитану інформацію в месенджерах, яка стосувалась його роботи. В цей момент під`їхали працівники поліції приблизно о 00:05, з нього вийшли поліцейські та почали цікавитись, на якій він підставі перебуває в час дії комендантської години на вулиці. На що ОСОБА_1 повідомив, що підвозив подругу додому ( АДРЕСА_3 ) та залишився на місці, щоб прочитати нові повідомлення на телефоні стосовно своєї роботи. 
Далі поліцейські почали безпідставно звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що він начебто перебував під дією наркотичного засобу та після таких звинувачень почали безпідставно здійснювати його поверхневий огляд, здійснили обшук салону автомобіля HYUNDAI SONATA LF, д.н. НОМЕР_2 . 
Після того як вони завершили безпідставний обшук, не пояснюючи причини своїх дій, не пояснюючи, що вони шукали, у грубій формі сказали щоб ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля HYUNDAI SONATA LF, д.н. НОМЕР_3 та слідував із ними до відділення поліції №1 ДРУП №1 ГУНІ в Дніпропетровській області за адресою: вул. Строменка, 3, с-ще Солоне, де потім в кабінеті почали на нього психологічно впливати, щоб він погодився підписати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не погоджувався, оскільки не вважав себе винним, та зовсім не міг зрозуміти, чому таке було до нього відношення.
Ці всі події відбувалися у відділенні поліції приблизно об 01:30 годині, та з відібранням у ОСОБА_1 телефону, чим було позбавлено його можливості повідомити рідних, де він перебуває, а також скористатися послугами адвоката. 
Після того як поліцейські зрозуміли, що ОСОБА_1 не підпише протокол за ч.1 ст.130 КУПАП, все рівно почали оформлення протоколу без його участі та повідомили, що таким чином його відпустять лише вранці, оскільки діяла комендантська година. 
Приблизно о 2 годині 30 хвилин його вивели на подвір?я з будівлі відділення поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області та веліли під відеофіксацію біля автомобіля заявити незгоду із запропонованою поліцейським пропозицією пройти медичний огляд у встановленому законному порядку, тобто із доставленням особи у відповідний медичний заклад м. Дніпра. Натомість за камерою, у момент фіксації незгоди на проходження медичного огляду, поліцейський подавав рухами голови знаки, як потрібно себе вести ОСОБА_1 для такого підтвердження. Оскільки ОСОБА_1 перший раз перебував у такій ситуації та був розгубленим, тому піддався на психологічний тиск поліцейських. Після відеофіксації ОСОБА_1 знову завели до відділення поліції та протримали його до 10 години ранку.
Таким чином сторона захисту стверджує, що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду обумовлена тим, що у ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області працівниками поліції чинився на нього психологічний опір, залякування щодо відкриття кримінального провадження з якихось невідомих підстав, позбавлення права на повідомлення своїх рідних про його затримання та отримання правової допомоги.
З огляду на викладене захисник просить апеляційний суд скасувати постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року та закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

       В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1  та його захисник Шаровський С.А. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Додатково суду захисник зазначив, що долучений до справи відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських не має повної фіксації подій. Також посилався на незаконне затримання поліцейськими ОСОБА_1 , але скарги чи заяв з приводу незаконних дій поліцейських сторона захисту не подавала.
Сам  ОСОБА_1  просиав врахувати той факт, що він є єдиним годувальником в сім`ї та його діяльність потребує права керування траспортними засобами.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені матеріали провадження.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №753187 від 29.08.2025, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 29 серпня 2025 року о 02 год. 25 хв. по вул. Строменко в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HYUNDAI, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, не природна блідість обличчя), на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку для встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У графі «До протоколу додаються» вказано «матеріали справи».
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “Відмовився”. 
Зафіксовано, що було вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 видане ТСЦ 1242 від 24.05.2017 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_5 .
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не підписаний та його копія останнім не отримана.

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Акт підписаний інспектором СРПП ВП 1 ДРУП 1 Бурдюк В.В. (а.с.5).
Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.08.2025 о 02:50 хв. ОСОБА_1 було направлено на огляд до медичного закладу. Зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови) (а.с.6).

Згідно рапорту інспектора СРПП ВП 1 ДРУП 1 Бурдюк В.В., 29.08.2025р 02:25 під час патрулювання (екіпаж "Круп?є 162") с.Солоне , вул.  Строменка Дніпровський район, за порушення коменданської години було зупинено авто хюндай днз. КА5196EM, під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_2 . Даний гр-н керував т.з. з явними ознаками наркотичного сп?яніння (бліде обличчя, надто звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився. Подія зафіксована на бодікамеру 797527. Від керування відсторонений шляхом блокування т.з. Відносно ОСОБА_1 винесено протокол ААД 753187 за ч 1 ст. 130 КУпАП (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься в одному файлі на одному CD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.7а).
Так, з відеофайлу “export-lnr3v” тривалістю 02:27:36-02:29:44 години, який містить запис з нагрудної камери поліцейського від 29.08.2025, вбачається, як працівник поліції ОСОБА_3 запитує анкетні дані у особи, яка стоїть збоку т.з. HYUNDAI SONATA LF, номерний знак НОМЕР_1 , та курить сигарету.
Після чого ОСОБА_1 назвав свої анкетні дані, дату та рік народження, а також місце проживання.
Далі працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що його було зупинено за порушення комендантської години та запитав чому порушує.
ОСОБА_1 відповів: “Я їхав з города, завіз чєловєчка туда, потім вирішив зупинитися”.
Поліцейський потім запитав: “Ви наркотичні речовини вживали?”
ОСОБА_1 : “Ні”.
Поліцейський далі повідомив, що “Так як ви маєте явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя, я Вам пропоную пройти огляд на виявлення наркотичних речовин у встановленому законодавством порядку у медичному закладі. Ви згодні?”.
ОСОБА_1 : “Ні”.
Поліцейський: “Ви відмовляєтеся?”
ОСОБА_1 : “Так”.
Поліцейський: “Зрозумів. Я Вам ще раз пропоную пройти огляд у встановленому законодавством порядку, а саме у медичному закладі”.
ОСОБА_1 : “Я відмовлюся”.
Поліцейський: “Давати пояснення будете?”
ОСОБА_1 : “Ні”.
Поліцейський: “Розписуватися в адмінматеріалах будете?”
ОСОБА_1 : “Ні”.

Разом з тим, хоча вказаний відеозапис і не містить руху транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1  та факт його зупинки працівниками поліції, на чому акцентує увагу сторона захисту, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Даний відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Даним відеозаписом зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
При цьому апеляційний суд враховує й те, що зазначаючи в апеляційній скарзі про відсутність у матеріалах справи доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, захисник не заперечує, що останній до того здійснював рух автомобілем, а потім зупинився за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Солоне, вул. Соборна, буд.127.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).
Згідно з пункту 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя. Водію було два рази запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 декілька разів чітко відповів відмовою.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.
Доводи сторони захисту про те, що на ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції вчинявся психологічний тиск та останнього незаконно було затримано і доставлено до відділу поліції, апеляційним судом відкидаються, як необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва або Територіального управління Державного бюро розслідувань з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі та якими він був затриманий. Доказів такого звернення стороною захисту під час апеляційного розгляду також не надано.
Крім того, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення в графі “Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду” прізвища “ ОСОБА_2 ”, тобто самого поліцейського, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не є порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ст. 256 КУпАП та Інструкції, та не може бути визнано підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним доказом та скасування постанови суду першої інстанції.
Щодо доводів сторони захисту про порушення працівниками патрульної поліції вимог закону у зв`язку із не роз`ясненням особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №753187 від 29.08.2025 (а.с.1)  ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, однак останній відмовився від отримання копії процесуальних документів та від підпису у протоколі. Жодних зауважень, клопотань, зокрема, щодо не роз`яснення йому процесуальних прав, ОСОБА_1 не заявляв. 
За таких обставин, відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені у суді першої інстанції, де ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь, а отже не був позбавлений можливості давати суду свої пояснення щодо обстав справи та надавати докази на підтвердження своєї версії подій. Поміж іншого ОСОБА_1 скористався своїм процесуальним правом, через захисника, на подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Шаровського С.А. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шаровського Сергія Анатолійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                                 В.В. РУДЕНКО