ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9851/22                            Головуючий у 1-й інстанції: Білоноженко М.А.
                                                                                           Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2025 року                                                                     м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                       Черпака Ю.К.,
суддів                                                             Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - апелянт/відповідач/ГУ НП в Київській області) про:
- визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби в поліції з 07 листопада 2015 року по 30 жовтня 2017 року з врахуванням базового місяця - листопада 2015 року;
- зобов`язання ГУ НП в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби в поліції з 07 листопада 2015 року по 30 жовтня 2017 року;
- зобов`язання ГУ НП в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 30 жовтня 2017 року, по день її фактичної виплати - відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ГУ НП в Київській області безпідставно відмовило у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 30 жовтня 2017 року з урахуванням базового місяця листопада 2015 року, чим порушило норми матеріального права та конституційні гарантії позивача. Зазначив, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації відповідно до статей 1, 2, 5, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та статті 94 Закону України «Про Національну поліцію». Індексація є обов`язковою державною гарантією, спрямованою на підтримання купівельної спроможності грошових доходів громадян в умовах інфляційних процесів, а її проведення не залежить від наявності чи відсутності підзаконних актів або кошторисних асигнувань. При цьому, стаття 62 та частина друга статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» прямо встановлюють обов`язок нарахування та виплати поліцейським грошового забезпечення, яке індексується за законодавством. Відмова у виплаті індексації є протиправною бездіяльністю, яка порушує гарантовані законом права позивача на своєчасне та повне отримання грошового забезпечення. Крім того, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року, у разі затримки виплат працівникам підлягає нарахуванню грошова компенсація втрати частини доходів та компенсація сум податку з доходів фізичних осіб. Таким чином, відповідач зобов`язаний не лише нарахувати та виплатити індексацію, а й здійснити відповідну компенсацію за затримку. Також послався на усталену судову практику, зокрема на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19, згідно з яким відсутність нормативного регулювання певних аспектів не може бути підставою для невиконання державних гарантій щодо індексації. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби в поліції з 07 листопада 2015 року по 30 жовтня 2017 року з врахуванням базового місяця - листопада 2015 року.
Зобов`язано ГУ НП в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби в поліції з 07 листопада 2015 року по 30 жовтня 2017 року з врахуванням базового місяця - листопада 2015 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є обов`язковою державною соціальною гарантією, спрямованою на підтримання купівельної спроможності доходів громадян в умовах зростання цін, і поширюється на всіх осіб, які отримують доходи у гривнях на території України, у тому числі на поліцейських. Правові засади нарахування та виплати індексації визначені спеціальними законами, а саме: Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», які мають вищу юридичну силу порівняно з підзаконними актами. Відтак, посилання відповідача на відсутність у Порядку № 1078 положень про індексацію грошового забезпечення поліцейських до внесення змін у 2017 році є безпідставними, оскільки підзаконний акт не може обмежувати чи змінювати норми закону. Підкреслив, що стаття 94 Закону України «Про Національну поліцію» прямо встановлює обов`язок індексації грошового забезпечення поліцейських відповідно до закону, а статті 1- 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначають, що індексації підлягають усі грошові доходи громадян, які не мають разового характеру. Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у редакції з 01 грудня 2015 року, базовим місяцем для проведення індексації є місяць підвищення посадових окладів. З 07 листопада 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 988, якою затверджено схеми посадових окладів поліцейських, які протягом спірного періоду не змінювалися, отже, базовим місяцем є листопад 2015 року. Тому відповідач був зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період служби з 07 листопада 2015 року по 30 жовтня 2017 року відповідно до вимог чинного законодавства, а бездіяльність щодо її нарахування є протиправною. Водночас суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог у частині компенсації втрат доходів, оскільки такі вимоги є передчасними. Зазначені правовідносини регулюються спеціальним Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», яким передбачено, що компенсація нараховується та виплачується одночасно з фактичною виплатою заборгованих сум індексації. Станом на момент ухвалення рішення право позивача на отримання такої компенсації ще не виникло.
В апеляційній скарзі ГУ НП в Київській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у їх задоволенні. Зазначило, що індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078, який було доповнено положеннями про поліцейських лише з 24 жовтня 2017 року постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження додаткового переліку товарів, що належать виключно до продукції переробної промисловості, до яких встановлюються вимоги щодо їх ступеня локалізації виробництва» від 02 липня 2025 року № 782. До цієї дати правових підстав для проведення індексації грошового забезпечення поліцейських не існувало, а сама постанова не містить норм про її зворотну дію в часі. Крім того, в період з 30 липня 2016 року по 02 жовтня 2017 року позивач проходив службу не в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, а в Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України, який є окремою юридичною особою. Відповідно, саме цей орган, а не ГУ НП в Київській області, здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення в зазначений період. Тому покладення судом першої інстанції обов`язку на відповідача здійснити індексацію за цей проміжок часу є неправомірним.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року проходив службу у ГУ НП в Київській області.
Згідно з наказом ГУ НП в Київській області від 29 липня 2016 року № 400 о/с ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 30 липня 2016 року відповідно до частин 7, 8 статті 65 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.
Відповідно до наказу ГУ НП в Київській області від 13 жовтня 2017 року № 673 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області з 02 жовтня 2017 року.
Наказом ГУ НП в Київській області від 29 травня 2020 року № 153о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції 01 червня 2020 року.
ОСОБА_1 через уповноваженого представника звернувся до ГУ НП в Київській області із запитом від 01 вересня 2022 року стосовно надання інформації та направлення документів щодо ОСОБА_1 .
Листом від 29 вересня 2022 року ГУ НП в Київській області повідомило, що виплата індексації грошових доходів громадян визначається Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. До 18 жовтня 2017 року у загаданому Порядку була відсутня така категорія осіб як «поліцейські», а після змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 18 жовтня 2017 року № 782, у пункті 2 Порядку доповнено абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». У зв`язку із цим нарахування індексації грошового забезпечення поліцейських розпочато з листопада 2017 року з базовим місяцем - листопад 2015 року, а для нарахування та виплата індексації в період з 07 листопада 2015 року по 01 листопада 2017 року законних підстав немає.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Оскільки оскаржуване рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, з ним погодились сторони, то суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача в частині задоволених позовних вимог.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) встановлено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Приписами частини першої, п`ятої статті 94 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) встановлено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Згідно зі статтею 1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Частинами першою, п`ятою статті 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій статті 4 Закону №1282-ХІІ.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ передбачено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції встановлює Порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення поліцейського входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Постанова № 1078/у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 (у редакції до 24 жовтня 2017 року) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру:
- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку;
- стипендії;
- оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер;
- грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби;
- розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі;
- суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності);
- суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 18 жовтня 2017 року № 782, яка набрала чинності 24 жовтня 2017 року, внесено зміну до пункту 2 Порядку №1078, доповнивши абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських».
Згідно із пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:
1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;
2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;
3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;
4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету;
6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;
7) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Колегія суддів, проаналізувавши правові норми Закону № 2017-ІІІ та Закону № 1282-ХІІ, констатує, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.
При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 липня 2019 у справі № 240/4911/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18, від 04 вересня 2020 року у справі № 120/2005/19-а.
Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року в справі № 160/35/20, в якій зокрема зазначено наступне.
Верховний Суд наголошує, що згідно зі статтями 18, 19 Закону № 2017-III, індексація є відповідною соціальною гарантією, оскільки це є виплата, що спрямована на забезпечення достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати.
Враховуючи, що частиною п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII на момент виникнення спірних правовідносин було встановлено, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації, є обґрунтованим висновок про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачеві індексації грошового забезпечення за певний період.
Разом з тим колегія суддів зазначає, що сам по собі факт приведення пункту 2 Порядку № 1078 у відповідність до частини п`ятої статті 94 Закону № 580-VIII та статті 2 Закону № 1282-XII лише 24 жовтня 2017 року не може слугувати підставою для позбавлення позивача гарантованого законом права на індексацію грошового забезпечення за період проходження служби, який передував прийняттю Постанови № 782, оскільки індексація грошового забезпечення поліцейських передбачена нормативним актом вищої юридичної сили, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», що набрав чинності з 07 серпня 2015 року, а доповнення Порядку проведення індексації, затвердженого Постановою № 1078, нормами щодо поліцейських відбулося лише 18 жовтня 2017 року Постановою № 782.
Враховуючи встановлені обставини та системний аналіз норм чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що обов`язок із забезпечення індексації грошового забезпечення покладається саме на того суб`єкта владних повноважень, у якого особа фактично перебуває на службі в спірний період. 
Це логічно випливає з функціонального призначення індексації як державної соціальної гарантії, спрямованої на реальне збереження купівельної спроможності грошових доходів, які нараховуються та виплачуються конкретним роботодавцем.
При цьому, з матеріалів справи слідує, що позивач проходив службу в ГУ НП в Київській області у період з 07 листопада 2015 року по 29 липня 2016 року та з 02 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2017 року. В цей час позивач забезпечував виконання завдань і функцій Національної поліції в регіоні, а ГУ НП в Київській області виступало суб`єктом призначення грошового забезпечення та його виплати. 
Отже, саме на цей орган покладено обов`язок дотримання вимог законів щодо проведення індексації. 
У зв`язку з цим позовні вимоги в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 29 липня 2016 року та з 02 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2017 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Проходження служби позивачем, починаючи з 30 липня 2016 року по 01 жовтня 2017 року, здійснювалося у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України, який є окремою юридичною особою публічного права, має інший організаційний статус та функціонує незалежно від ГУ НП в Київській області. 
Саме цей орган після переведення позивача став розпорядником бюджетних коштів, відповідальним за нарахування йому грошового забезпечення та дотримання соціальних гарантій, у тому числі за своєчасну і повну індексацію. 
Відтак ГУ НП в Київській області позбавлене можливості впливати на фінансові права позивача за вказаний період, а тому вимоги в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення після 30 липня 2016 року по 01 жовтня 2017 року до цього відповідача задоволенню не підлягають через неналежність відповідача в цій частині спору.
За таких обставин позовні вимог за період з 30 липня 2016 року по 01 жовтня 2017 року задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період із застосуванням базового місяця листопад 2015 року, слід зазначити наступне.
Пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції з 01 грудня 2015 року) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 825/565/17 зазначив, що з огляду на вказані норми, наявні підстави вважати місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
У свою чергу, з 07 листопада 2015 року - з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» застосовується постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988, якою вперше затверджені схеми окладів поліцейських.
Вказана Постанова є чинною та не скасована у судовому порядку.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що протягом спірного періоду (з 07 листопада 2015 року по 29 липня 2016 року та з 02 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2017 року) розміри посадових окладів поліцейських залишалися незмінними, а тому базовим місяцем для проведення індексації є листопад 2015 року. 
Враховуючи це, відповідач обґрунтовано зобов`язаний нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 29 липня 2016 року та з 02 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2017 року із застосуванням базового місяця - листопада 2015 року.
Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині задоволених позовних вимог за період з 30 липня 2016 року по 01 жовтня 2017 року.
Судові витрати в частині судового збору зміні не підлягають, оскільки позивач звільнений від його сплати відповідно до вимог закону.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити частково. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ГУ НП в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби в поліції з 30 липня 2016 року по 01 жовтня 2017 року та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.
В решті рішення суду залишити без змін.
Судові витрати зміні не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Черпак Ю.К.

Судді:                                                                                          Кобаль М.І.

                                                                                                    Штульман І.В.