ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/6899/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Юрков Е.О.) в адміністративній справі №160/6899/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
03.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до  суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 02.09.2024 року №04735000183 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку № 1 ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1992 по 27.06.1997 р. в Національній гірничий академії України за виключенням зарахованих періодів проходження виробничої практики, період роботи з 01.10.2008 по 03.05.2010 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку № 1 затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 02.08.2016 по 02.10.2019 р. начальником зміни;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести мене ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ “Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуваннямст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз.3 ч.1 ст. 28 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відповідно до заяви від 26.08.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 29.10.2019р. та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва. 26.08.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії, перехід на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Однак, відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, у зв`язку з недоцільністю. Позивач вважає цю відмову необґрунтованою.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 02.09.2024 року №04735000183 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2024 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.11.1991 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначає про  порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,   просить скасувати рішення суду та ухвалити  нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи та дав їм неналежну оцінку, в результаті чого прийняв необґрунтоване рішення. Так спірне рішення про відмову в переведенні на інший вид пенсії прийнято правильно, а саме, з підстав недоцільності. Щодо стажу позивача, скаржник зазначає, що оскільки, ОСОБА_1 навчався у вищих закладах освіти, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР), тому відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1992 по 27.06.1997. Довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи за період з 01.10.2008 по 03.05.2010 та з 02.08.2016 по 02.10.2019 надано не було, отже, відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст.  311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що   ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 29.10.2019 р. по теперішній час.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ № 006556 від 30.06.2023 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності.
26.08.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.09.2024 року №04735000183 повідомило позивача, що – “… Згідно документів поданих до заяви та електронної пенсійної справи, здійснено розрахунок пенсії за віком згідно Закону №1058-IV, загальний розмір пенсії склав 12852,02 грн. Оскільки загальний розмір пенсії по інвалідності становить 15853,08 грн., переведення на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV недоцільно. Відповідно до вищезазначеного, вирішено відмовити ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії згідно заяви від 26.08.2024 за недоцільністю”.
Вважаючи рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції  задовольняючи позов частково дійшов висновку, що рішення про відмову у перерахунку пенсії та відмова у переведенні на інший вид пенсії є протиправним та необґрунтованим, а отже підлягає скасуванню. Також суд дійшов висновку, що позивача має право на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком на пільгових умовах.
Так позивач не оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволених позовних вимог. Таким чином  колегія суддів суду апеляційної інстанції надає оцінку доводам суду першої інстанції в  частині доводів та вимоги апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 308 КАС України.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування такого рішення з огляду на наступне.
Так не є спірним, що позивач перебуває на обліку у пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку із отриманням трудового каліцтва/професійним захворюванням.
Як свідчать матеріали справи, 26.08.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії і перехід на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. (а.с. 11)
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.09.2024 року №04735000183 відмовлено  у задоволенні заяви. У рішення зазнаечно, що гідно документів поданих до заяви та електронної пенсійної справи, здійснено розрахунок пенсії за віком згідно Закону №1058-IV, загальний розмір пенсії склав 12852,02грн. Оскільки загальний розмір пенсії по інвалідності становить 15853,08 грн., переведення на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV недоцільно. Відповідно до зазначеного,відмовлено у проведені перерахунку пенсії згідно заяви від 26.08.2024 за недоцільністю”. (а.с. 129)
Абзацем 4 ч.1 ст. 24 Закону № 1058 визначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зі змінами внесеними Законом України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 2 вересня 2008 року № 345-VI, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Так спірне рішення відповідача не містить жодного розрахунку стажу, а також інших розрахунків, що б могли свідчити про недоцільність у переведенні на інший вид пенсії, як і відсутності здійсненні її перерахунку.
З цих підстав є безпідставними посилання скаржника про ненадання позивачем довідок пільгового характеру роботи. Крім того, пенсійний орган розглядаючи подану заяву, також не просив позивача надати документи, яких не вистачає для підтвердження пільгового стажу.
Щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням ст. 8 застосуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Відповідно до положень ст.1 Закону № 345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Нормами ст.8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Дія ч.1 ст.7 і ст.8 цього Закону, відповідно до норм ч.2 ст.10 Закону № 345-VI поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до ст.8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст.28 № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Отже, виходячи з положень наведених норм, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28.01.2014 у справі № 21-455а13, від 24.06.2014 у справі № 21-236а14, від 20.01.2016 у справі № 459/6146/13-а та Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 392/17/17.
Проте відповідач приймаючи рішення про відмову у перерахунку пенсії не навів жодного доводу про неможливість застосувати приписи Закону № 345-VI та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , окрім відсутності у доцільності на вчинення таких дій.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення відповідача про відмову у переведенні позивача на інший вид пенсії, здійсненні перерахунку пенсії  є необґрунтованим, а отже підлягає скасуванню.
Слід також зазначити, що суд першої інстанції зобов`язав повторно розглянути заяву позивача, та  не зобов`язував пенсійний орган здійснити зарахування до стажу позивача певних періодів роботи/навчання, а отже доводи апеляційної скарги з цього питання є передчасними. 
З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308,  311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року в адміністративній справі №160/6899/25 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак