УХВАЛА

04 листопада 2025 року 
м. Київ
справа №360/156/25
адміністративне провадження № К/990/42707/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі №360/156/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління Державної служби України щодо нескладення інформаційної довідки про умови праці на ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер з повним робочим днем під землею, машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею, гірник очисного забою з повним робочим днем під землею, помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Державної служби України відповідно до пункту 84 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, скласти інформаційну довідку про умови праці на ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер з повним робочим днем під землею, машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею, гірник очисного забою з повним робочим днем під землею, помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
- визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби України щодо нескладення інформаційної довідки про умови праці на ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер з повним робочим днем під землею, помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
- зобов`язати Південно-Східне міжрегіонального управління Державної служби України відповідно до пункту 84 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві скласти інформаційну довідку про умови праці на позивача при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер з повним робочим днем під землею, помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби України щодо нескладення інформаційної довідки про умови праці на ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер з повним робочим днем під землею, машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею, гірник очисного забою з повним робочим днем під землею, помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею. 
Зобов`язано Південно-Східне Міжрегіонального управління Державної служби України відповідно до пункту 84 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року за №337, скласти інформаційну довідку про умови праці на ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за професіями: гірничий майстер з повним робочим днем під землею, машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею, гірник очисного забою з повним робочим днем під землею, помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступник начальника дільниці з повним робочим днем під землею. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року апеляційну скаргу Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - задоволено. 
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі №360/156/25 - скасовано.
Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю.
20 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі №360/156/25. Скаржник просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року та залишити в силі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2025 року визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) -        Кравчука В.М., судді: Єзерова А.А., Стародуба О.П.
Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року заяви про самовідвід суддів Кравчука В.М., Єзерова А.А., Стародуба О.П. задоволено. Відведено суддів Кравчука В.М., Єзерова А.А., Стародуба О.П. від участі у розгляді справи за касаційного скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі №360/156/25. 
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року №1356/0/78-25 призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги у справі №360/156/25.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2025 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Кашпур О.В., судді: Соколов В.М, Уханенко С.А.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року справу №360/156/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключної обставини, наведеної у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Зокрема, скаржник зазначає, що наразі в практиці Першого апеляційного адміністративного суду відсутня єдина правозастосовча практика у категорії справ, що стосуються застосування пункту 84 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року за №337, тому відсутність єдності у правозастосуванні зазначених вище правових норм породжує правову невизначенність, а висновок суду касаційної інстанції у цій справі, на думку скаржника, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі має поставити на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі підхід до вирішення актуальної правової проблеми.
Тобто слово «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш істотними для такої практики та формування її однаковості. За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника, оскільки вони фактично зводяться до незгоди скаржника з прийнятими судовими рішеннями та переоцінки доказів у справі. Водночас, у касаційній скарзі не обґрунтовано в чому полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Посилаючись на судові справи, в яких, на думку скаржника, судами попередніх інстанції по різному вирішено аналогічні спори, скаржник не обґрунтовує, що в зазначених справах висновки зроблені за аналогічних фактичних обставин та не містять індивідуальних ознак, характерних виключно для них.
Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування. 
Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження. 
Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі №360/156/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    В.М. Соколов

                                                                                                    С.А. Уханенко