СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року                                м. Харків                        Справа № 905/1171/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В., суддя  Попков Д.О.
розглянувши   в порядку письмового провадження   без повідомлення учасників справи в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Акцент-Банк”   (вх.№1875П/3)   на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.08.2025   про повернення позовної заяви 
у справі   №905/1171/24   (суддя Шилова О.М.)

за позовом   Акціонерного товариства “Акцент-Банк”, м.Дніпро
до   фізичної особи-підприємця Андрійченка Павла Ігоровича, м.Волноваха Волноваського району Донецької області
про стягнення 26.855,20 грн заборгованості за тілом кредиту, 2.549,95 грн процентів, 5.530,00 грн винагороди, 1.000,00 грн штрафу (фіксована складова), 5.000,00 грн штрафу (змінна складова), 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Акцент-Банк”, м.Дніпро звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Андрійченка Павла Ігоровича, м.Волноваха Волноваського району Донецької області, про стягнення 26.855,20 грн заборгованості за тілом кредиту, 2.549,95 грн процентів, 5.530,00 грн винагороди, 1.000,00 грн штрафу (фіксована складова), 5.000,00 грн штрафу (змінна складова). Позов поданий засобами поштового зв`язку.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.08.2025   заяву про усунення недоліків повернуто АТ “Акцент-Банк” без розгляду. Повернуто позовну заяву АТ “Акцент-Банк” до ФОП Андрійченка Павла Ігоровича про стягнення 26.855,20 грн заборгованості за тілом кредиту, 2.549,95 грн процентів, 5.530,00 грн винагороди, 1.000,00 грн штрафу (фіксована складова), 5.000,00 грн штрафу (змінна складова).
Заявник з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, направити справу №905/1171/24 до Господарського суду Донецької області для подальшого розгляду. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник зазначає, що ухвала Господарського суду Донецької області від 12.08.2025   у справі №905/1171/24 постановлена з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
- згідно до ст.164 п.5 ГПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача;
- згідно до ст.56 ч.3 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника;
- відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
- згідно до ч.2 ст.58 ГПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 59 цього Кодексу.
В обгрунтування апеляційної скарги, позивач також наголошує, що звертаючись до суду з позовною заявою він не стверджував, що підписант позову – адвокат, також не вказував що позов підписано в порядку самопредставництва. При поданні даної позовної заяви керувався положеннями діючого Господарського процесуального кодексу України, просив розглянути справу за позовом, яка є малозначною, то представляти інтереси за нею може не лише адвокат чи представник в порядку самопредставництва, а і звичайний представник за довіреністю в порядку ст. 58 ч. 2 ЦПК України, однак суд не врахував цього. На підтвердження своєї позиції по справі апелянт надав приклади практики Верховного Суду, а саме: постанови Верховного Суду від 25.06.2024   у справі №546/1283/23,    від 05.03.2025   у справі №752/6521/24.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025   сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді    Стойка О.В., Попков Д.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2025   поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за скаргою Акціонерного товариства “Акцент-Банк”; встановлено строк до строк до 29.09.2025   (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи до 29.09.2025   (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Витребувано матеріали справи №905/1171/24 з Господарського суду Донецької області. Крім того, учасників справи попереджено, що апеляційна скарга підлягає розгляду за правилами ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частина 2 ст.271 Господарського процесуального кодексу України визначає, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала у даній справі підпадає під визначення п.6 ч.1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена позивачу засобами електронного зв`язку через підсистему Електронний суд до електронного кабінету користувача і доставлена йому 09.09.2025   о 19:00 год.
Відповідачу, ФОП Андрійченко Павлу Ігоровичу, 10.09.2025   телефонограмою Східного апеляційного господарського суду повідомлено про відкриття апеляційного провадження.
Актом Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2025   встановлено, що ухвала від 08.09.2025   у справі №905/1171/24 не відправлена Східним апеляційним господарським судом в установленому порядку на адресу провулок Ясний,7, Волноваха, Волноваський район, Донецької області Фізичній особі- підприємцю Андрійченку Павлу Ігоровичу у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділенням поштового зв`язку №85700 в умовах воєнного стану.
Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження у даній справі і її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
Не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
03.09.2025   на вимогу ухвали апеляційного господарського суду з Господарського суду Донецької області надійшли матеріали оскаржуваної ухвали у справі №905/1171/24.
Відповідач, ФОП Андрійченко Павло Ігорович, не скористався процесуальним правом наданим статтею 263 ГПК України, відзив на апеляційну скаргу не надав.
Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності відзиву відповідача.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми.
Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
Акціонерне товариство “Акцент-Банк” звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ФОП Андрійченка Павла Ігоровича про стягнення 26.855,20 грн заборгованості за тілом кредиту, 2.549,95    грн процентів, 5.530,00 грн винагороди, 1.000,00 грн штрафу (фіксована складова), 5.000,00 грн штрафу (змінна складова). Позов поданий засобами поштового зв`язку.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.08.2025   позовну заяву АТ “Акцент-Банк” у справі №905/1171/24 було залишено без руху. Суд встановив, що позовна заява подана з порушенням вимог статей 162, 164, 172 ГПК України, а саме - не конкретизовано, який саме вид “винагороди” у сумі 5.530,00 грн заявлено до стягнення, у зв`язку з чим неможливо визначити предмет та підстави позову. Крім того, суд звернув увагу на необхідність належного підтвердження повноважень представника позивача, що підписав позовну заяву, відповідно до вимог статей 56, 60 ГПК України. Для усунення зазначених недоліків суд надав позивачу строк до 12.08.2025   включно, з роз`ясненням, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повертається заявникові на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України
09.08.2025   представниця Скічко Е.С. від імені позивача подала через систему “Електронний суд” заяву вх.№01-41/7604/25 від 11.08.2025   з додатками (вих.№20240824АВS000000012 від 09.08.2025) про усунення недоліків позову, скріплену кваліфікованим електронним підписом Скічко Е.С. (далі – Заява).
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.08.2025   позовну заяву повернуто, як таку, що подана з порушенням вимог ч.2, ч. 4 ст.170 ГПК України.
Господарський суд, повертаючи позовну заяву, мотивував своє рішення тим, що позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 07.08.2025, а також подав заяву про їх усунення, підписану особою, повноваження якої належним чином не підтверджено. Зокрема, довіреність, на підставі якої діяла Скічко Е.С., видана у порядку передоручення без нотаріального посвідчення та з порушенням вимог щодо строку її дії, що суперечить положенням ч.2 ст.245, ч.2 ст.247 ЦК України у взаємозв`язку зі ст.56, 60 ГПК України. Крім того, у тексті самої довіреності містяться неточні формулювання, які не дозволяють однозначно встановити, що документ видано саме від імені АТ «Акцент-Банк». Окрім цього, подана заява не містила уточнень, що вимагалися ухвалою від 07.08.2025, - позивач не конкретизував, який саме вид «винагороди» у сумі 5.530,00 грн він просить стягнути з відповідача. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про усунення недоліків подана неповноважною особою і недоліки позову не усунуто, у зв`язку з чим на підставі ч.4 ст.170 та ч.4 ст.174 ГПК України позовна заява повернута заявникові без розгляду.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Предметом апеляційного перегляду у цій справі є ухвала про повернення позовної заяви. Питання, пов`язані з поверненням позовних заяв, врегульовані статтями   162– 174   ГПК України, що визначають вимоги до форми та змісту позовної заяви, наслідки подання позову з недоліками та порядок його залишення без руху і повернення.
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені у статті 170 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ГПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4)   зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;   5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
За ч.2 ст.170 ГПК України передбачено, що письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.
Згідно з ч.1 ст.58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Отже, представництво інтересів позивача у цій справі може здійснювати адвокат, як представник, або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.
За загальним правилом самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси за законом, статутом, положенням.
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 02.07.2020   у справі №9901/39/20, від 13.08.2021   у справі №910/21107/20.
Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
Отже, представництво інтересів позивача та відповідача може здійснювати адвокат, як представник, або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.
Відповідно до ч.4 ст.170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, до поданої через ЕСІТС Заяви (в електронній формі через підсистему “Електронний суд” Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи    - офіційну інформаційну систему судової влади України, що забезпечує електронний документообіг між судами та учасниками процесу), підписаної Скічко Е.С. її кваліфікованим електронним підписом, долучено дві е-довіреності:
- сформована в системі «Електронний суд» довіреність б/н від 19.02.2025   у порядку передоручення, за змістом якої керівник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Кандауров Ю.В.   у порядку передоручення   уповноважив Шкапенка О.В представляти інтереси Банку в судах України з усіма правами, які надано законом стороні у справі; довіреність видана з правом передоручення іншим особам і дійсна до моменту її скасування;
- сформована в системі «Електронний суд» довіреність б/н від 09.04.2025   у порядку передоручення, якою Шкапенко О.В., діючи «на підставі Довіреності Витягу з ЄДР від 19.02.2025, виданої щодо Акціонерне товариство "Акцент-Банк"»,   у порядку передоручення   уповноважив Скічко Е.С. представляти інтереси Банку в судах України з усіма правами, які надано законом стороні у справі; довіреність видана без права передоручення іншим особам і дійсна до моменту її скасування.
Відповідно до ст.   244– 245   ЦК України, довіреність є письмовим документом, що підтверджує повноваження представника перед третіми особами,   а довіреність, видана   у порядку передоручення,   підлягає нотаріальному посвідченню, крім довіреностей на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції.
З огляду на це, колегія погоджується з висновком місцевого суду, що у матеріалах відсутній належний доказ повноважень Скічко Е.С. на підписання Заяви та одного з її додатків: довіреність від 09.04.2025, видана у порядку передоручення Шкапенком О.В., не посвідчена нотаріально, а тому оформлена неналежно.
Крім того, довіреність від 19.02.2025   з правом передоручення надано без визначення строку дії, що суперечить ч.2 ст.247 ЦК України, оскільки строк довіреності у порядку передоручення не може перевищувати строку основної довіреності. Додатково звертає на себе увагу неточне формулювання в довіреності від 09.04.2025   («виданої щодо АТ “Акцент-Банк”»), яке не відображає, що документ видано від імені юридичної особи, на користь якої створюються представницькі повноваження. За наведених обставин вимоги ст.ст. 56, 60 ГПК України щодо належного підтвердження представництва не виконані.
Доводи апелянта про можливість представництва у малозначній справі “звичайним представником” не спростовують і не нівелюють імперативних вимог процесуального закону щодо належного оформлення повноважень   у разі передоручення. Якщо представник діє на підставі довіреності, виданої у порядку передоручення, така довіреність має відповідати вимогам ч. 2 ст. 245, ч. 2 ст. 247 ЦК України у взаємозв`язку зі ст. 56, 60 ГПК України (зокрема щодо нотаріального посвідчення та строку її дії). Встановлені у справі обставини цього не підтверджують, тому висновок місцевого суду про відсутність належного підтвердження повноважень підписанта заяви є обґрунтованим.
Доводи скаржника про те, що довіреність була сформована в електронній формі через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки подання документів у електронній формі не звільняє від дотримання матеріальних вимог до форми довіреності.
Посилання апелянта на постанови Верховного Суду у справах №546/1283/23 (25.06.2024) та №752/6521/24 (05.03.2025) також не спростовують висновків місцевого суду. У цих справах Касаційний цивільний суд оцінював прийнятність електронних довіреностей, сформованих у підсистемі “Електронний суд” ЄСІТС первинним довірителем, та питання представництва у малозначних цивільних справах. Натомість у даному провадженні встановлено використання довіреності, виданої в порядку передоручення, оформленої без нотаріального посвідчення та з порушенням вимог щодо строку дії основної довіреності, що не відповідає ч.2 ст.245, ч.2 ст.247 ЦК України у взаємозв`язку зі статтями 56, 60 ГПК України. Тому наведена апелянтом практика є нерелевантною до фактичних і правових обставин цієї справи.
Окремо слід зазначити, що у позовній заяві позивач, серед іншого, заявив до стягнення «винагороду» у розмірі 5.530,00 грн, не конкретизувавши її правову природу, підставу нарахування та період.
Місцевий суд звернув увагу, що заявлена до стягнення «винагорода» не ідентифікована за видом і правовою підставою, у зв`язку з чим зобов`язав позивача: чітко визначити, який саме вид «винагороди» заявлено (договірний/тарифний/комісійний тощо), зазначити норму договору (умову), період та розрахунок, а також надати належні докази, що підтверджують підстави і розмір.
У поданій заяві про усунення недоліків позивач не конкретизував вид «винагороди», не навів детального розрахунку та не підтвердив її належними доказами і договірними умовами; отже, істотний недолік позову залишився невиправленим у наданий судом строк.
Апеляційна скарга взагалі не містить жодних доводів щодо цієї вказаної судом підстави - не спростовує вимоги ухвали про залишення позову без руху і не пояснює, який саме вид «винагороди» у сумі 5.530,00 грн заявлено до стягнення.
Відповідно до ч.ч.4, 8 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою;   повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у межах наданих повноважень і з належно встановленими обставинами. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, мають декларативний характер і не підтверджені жодними новими чи належними доказами; підстав для скасування чи зміни ухвали не встановлено.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладається на скаржника.
Керуючись статтями 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Акцент-Банк”      залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 12.08.2025   у справі №905/1171/24 – залишити без змін.
Матеріали справи №905/1171/24 повернути до Господарського суду Донецької області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена    в порядку та строки, встановлені статтями   286-289   ГПК України

Повна постанова складена 08.10.2025.

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                          О.В. Стойка  

Суддя                                                                                          Д.О. Попков