Справа № 465/6153/24                                Головуючий у 1 інстанції: Кушнір Б.Б. 
Провадження № 22-ц/811/1623/25                 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
секретаря: Салати Я.І., без участі сторін,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків та ремонт системи холодного водопостачання та на оплату з вивезення твердих побутових відходів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків та ремонт системи холодного водопостачання та на оплату з вивезення твердих побутових відходів.
В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що у 2019 році співвласниками будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «СОНЯШНЕ». ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  є співвласниками квартири  АДРЕСА_2 , загальною площею 55,8 кв. м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №358558357 від 15 грудня 2023 року. 
Відповідачі зобов`язані здійснювати щомісячні платежі на утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі відрахування за послуги вивезення ТПВ, та внеску на ремонт системи холодного водопостачання в розмірах затвердженими протоколами загальних зборів ОСББ «СОНЯШНЕ», однак не роблять цього. Згідно довідок по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 01 липня 2024 року за адресою: квартира АДРЕСА_2 , у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 01 липня 2024 року становила 21 847,96 грн., що складається із заборгованості: по внеску на утримання будинку та прибудинкової території із врахуванням внеску на ремонт системи холодного водопостачання у розмірі 17 569,30 гривень та по внеску за вивіз ТПВ (внесок на послугу з поводження з відходами) у розмірі 4 278,66 гривень, які не погашено відповідачами. 
З боку позивача вживались заходи досудового врегулювання спору, направлялась претензія (попередження) вих. №2203/2024 від 22 березня 2024 року, однак не дали жодного результату. Крім цього, відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання передбачено ч.2 ст.625 ЦК України, яку слід застосувати до відповідачів, тому загальний розмір нарахованих 3% річних складає 572,54 грн. та сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів складає 2371,68 грн. 
Просили стягнути з із відповідачів на їх користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків на ремонт системи холодного водопостачання та внесків на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів в сумі 21 847,96 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот сорок сім гривень 96 копійок) за період з 26 грудня 2020 року по 25 липня 2024 року, 3 (три) проценти річних у розмірі 572,54 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні 54 копійок) та інфляційні втрати у розмірі 2371,68 грн. (дві тисячі триста сімдесят одна гривня 68 копійок), та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків на ремонт системи холодного водопостачання та внесків на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів за період з 26 грудня 2020 року по 25 липня 2024 року в розмірі 21 847,96 гривень, 3 % річних у розмірі 572,54 гривень та інфляційні втрати у розмірі 2 371,68 гривень, а всього разом 24 792 (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві) гривні 18 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.
Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції не враховано її заяву на застосування строків позовної давності від 09 вересня 2024 року. 
Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано пояснення від 21 листопада 2024р., про інфляційний збір і 3% річних, а саме, що ОСББ "Соняшне" не може нарахувати інфляційний збір на неотриманні внески, так як це неприбуткова організація. 
Покликаючить на ст. 223 ЦПК України, вважає, що оскаржуване рішення не могло бути ухвалене, через повторну неявку позивача в судові засідання, призначені на 17 березня 2025 року і 04 квітня 2025 року.
Крім цього, зазначає, що судом першої інстанції не враховані додаткові пояснення від 03 квітня 2025, подані разом з заявою про поновлення строку звернення, в яких на основі розрахунків ОСББ " Соняшне" було зроблено власні розрахунки і відповідно були подані такі цифри.
Наголошує, що ОСББ "Соняшне" було проігноровано деталізація з банківського рахунку, з якого було зроблено нарахування за серпень 2022 року 392,25 і вересень 392,25 за
2022 рік, що в подальшому судом першої інстанції було розцінено, як переривання строку позовної давності.
Зазначає, що не була розглянена її заяву про відсутність її проживання за адресою, хоча нею були надані докази, що після виїзду за кордон не мала можливості користуватись послугами за адресою АДРЕСА_3 .
Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року скасувати, з врахування строків позовної давності її відсутності в Україні, як такою що не користувалась послугами ОСББ "Соняшне" у період з липня 2021 року по травень 2023 року.
03 червня 2025 року на адресу суду від керівника ОСББ «СОНЯШНЕ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає таку не обгрунтованою, недоведеною, а викладені у ній вимоги – надуманими та такими, що не відповідають передбаченим чинним законодавством способами захисту цивільного права або інтересу, а також не знаходять свого відображення у матеріалах цивільної справи.
Вважає, що суд першої інстанції надавналежну оцінку аргументам відповідачки, викладених у відзиві на позовну заяву та доданих до неї документів і зробив правильний висновок.
Зазначає, що розрахунки здійснювалися на основі прийнятих та затверджених загальними зборами ОСББ «СОНЯШНЕ» розмірів внесків, платежів та кошторисів.
Відповідні рішення загальних зборів (копії Протоколів та кошторисів) додані до позовної заяви і знаходяться у матеріалах справи.
У порушення вищенаведених вимог чинного законодавства та Статуту ОСББ «СОНЯШНЕ», відповідачі не виконували належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати обов`язкових внесків та платежів чим допустили заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків на ремонт системи холодного водопостачання та внесків на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів за період з 26 грудня 2020 року по 25липня 2024 року в розмірі 21847,96 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи довідками про заборгованість по особовому рахунку №21 від 01 липня 2024 року та нарахуванням на таку заборгованість інфляційних втрат у розмірі 2371,68 грн. та 3 % річних у розмірі 572,54 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунками (додатки №1, №2, №3, №4, №5 до позову).
Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 26 вересня 2025 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам, виходячи з наступного.
Судом та матеріалами справи встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» є юридичною особою, основним видом діяльності, якої є комплексне обслуговування об`єктів.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 55,8 кв. м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №358558357 від 15 грудня 2023 року.
Згідно листа Франківської районної адміністрації №35-вих-108777 від 30 липня 2024 року, станом на 29 липня 2024 року у квартир АДРЕСА_2 зареєстровано 4 (чотири) особи відповідно до даних з Реєстру територіальної громади.
Згідно з п.1 Розділу II статуту ОСББ «СОНЯШНЕ», метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (п.11 Розділу III Статуту ОСББ «СОНЯШНЕ»).
Згідно з пунктом 2 Розділу V Статуту ОСББ «СОНЯШНЕ», співвласник зобов`язаний зокрема: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені Статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням.
Як вбачається із копії протоколу загальних зборів ОСББ «СОНЯШНЕ» №2 від 27 грудня 2020 року, що 27 грудня 2020 року загальними зборами ОСББ був затверджений кошторис на 2021 рік, згідно Додатку №7 до даного Протоколу (кошторис ОСББ «СОНЯШНЕ» на 2021 рік) визначено розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку та прибудинкової території (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, що належить власнику), який становить: 6,50 грн. за 1 кв. м.
Як вбачається із копії протоколу загальних зборів ОСББ «СОНЯШНЕ» №3 від 27 грудня 2021 року, що 27 грудня 2021 року був затверджений кошторис на 2022 рік, згідно Додатку №11 до даного Протоколу (кошторис ОСББ «СОНЯШНЕ» на 2022 рік), визначено розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку та прибудинкової території (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, що належить власнику), який становить: 07,00 грн. за 1 кв. м.
Разом з тим, на 2023 рік в ОСББ «СОНЯШНЕ» кошторис не мінявся, відповідно розмір внеску співвласників, що спрямовується на утримання будинку та прибудинкової території залишається таким же: 07,00 грн. за 1 кв. м., з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, що належить власнику.
Як вбачається із копії протоколу загальних зборів ОСББ «СОНЯШНЕ» від 30.12.2023 року №4, згідно якого затверджено розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку та прибудинкової території та ремонт приміщень в ОСББ в таких розмірах:
за період від дня реєстрації ОСББ до 01 січня 2021 року: 5.50 грн. за 1 кв. м.;
за період з 01 січня 2021 року по 31.12.2021 року 6.50 грн. за 1 кв. м.;
за період з 01 січня 2022 року по 31.12.2023 року включно: 7,00 грн. за 1 кв. м.;
за період з 01 січня 2024 року – 9,00 грн. за 1 кв. м.
До розміру вказаних внесків не входила і не входить плата за вивіз твердих побутових відходів (ТПВ), яка сплачується на банківський рахунок ОСББ згідно кількості осіб, місце проживання яких зареєстровано у квартирі. Оплата внесків на утримання і ремонт будинку та плата за вивіз ТПВ здійснюється співвласниками не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа наступного за розрахунковим періодом (календарним місцем).
Також 30 грудня 2023 року був затверджений кошторис на 2024 рік, згідно Додатку №10 до даного Протоколу (кошторис ОСББ «СОНЯШНЕ» на 2024 рік), визначено розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку та прибудинкової території (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, що належить власнику), який становить: 9,00 грн. за 1 кв. м.
Рішення загальних зборів ООСББ «СОНЯШНЕ» є чинними, а відтак створюють відповідні права і обов`язки. Позивач наділений правом нараховувати плату за утримання будинку та прибудинкової території, а також внесків до ремонтного фонду і вимагати своєчасної оплати, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний дотримуватися прийнятих рішень загальних зборів та здійснювати своєчасну оплату внесків за надані послуги.
Як вбачається з наданих позивачем довідок про заборгованість по особовому рахунку №21 від 01 липня 2024 року, відповідачі мають заборгованість перед Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ», яка станом на 01 липня 2024 року становить 21 847,96 грн., що складається із заборгованості: по внеску на утримання будинку та прибудинкової території із врахуванням внеску на ремонт системи холодного водопостачання у розмірі 17 569,30 гривень та по внеску за вивіз ТПВ (внесок на послугу з поводження з відходами) у розмірі 4 278,66 гривень.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі будучи співвласниками квартири  АДРЕСА_2 , допустили заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків на ремонт системи холодного водопостачання та внесків на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів за період з 26 грудня 2020 року по 25 липня 2024 року в розмірі 21847,96 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи довідками про заборгованість по особовому рахунку №21 від 01 липня 2024 року та нарахуванням на таку заборгованість інфляційних втрат у розмірі 2371,68 грн. та 3 % річних у розмірі 572,54 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунками (додатки №1, №2, №3, №4, №5 до позову).
Відповідачами не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ними зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги у цілому, заперечень чи спростувань (у формі відповідних розрахунків) розрахунку заборгованості відповідачі не подали, іншого розрахунку суду не представлено, як і не доведено те, що невиконання зобов`язань по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків на ремонт системи холодного водопостачання та внесків на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів сталося не з їх вини.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Згідно з ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини.
Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує.
Відповідно до положення статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно частини 1 статті 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
За приписами ст.1, ч.4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до виключної компетенції загальних зборів відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів (ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів (ст.ст. 15, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.
Частиною 2статті 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено,що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16-ц зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.
Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону, частини другої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Будучи власниками квартири  АДРЕСА_2 , загальною площею 55,8 кв. м., відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо внесення плати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, внесків на ремонт системи холодного водопостачання та внесків на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів, у зв`язку з чим у них утворилася заборгованість, яка за період з 26 грудня 2020 року по 25 липня 2024 року склала 24 792,18 грн. (в тому числі 3 % річних та інфляційні втрати). 
Відповідачі не надали суду доказів на спростування наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості.
А тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯШНЕ» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків на ремонт системи холодного водопостачання та внесків на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів за період з 26 грудня 2020 року по 25 липня 2024 року в розмірі 21 847,96 гривень, 3 % річних у розмірі 572,54 гривень та інфляційні втрати у розмірі 2 371,68 гривень, а всього разом 24 792 (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві) гривні 18 копійок.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що протоколи рішень ОСББ «СОНЯШНЕ» подані без копій додатків в яких відображені підписи співвласників, а без цього не можливо зробити висновок протоколи дійсні, чи достатньо підписів для прийняття рішення.
Колегія суддів зазначає, що у суду першої інстанції не було правових підстав надавати будь-яку правову оцінку рішенням загальних зборів ОСББ " СОНЯШНЕ ", адже вказані рішення ані судом, ані будь-яким іншим уповноваженим органом у встановленому порядку визнані недійсними чи скасовані не були.
Рішення загальних зборів ОСББ не оскаржено відповідачкою до суду. Більш того, правомірність рішень не є предметом даного спору.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСББ "Соняшне" не може нарахувати інфляційний збір і 3% річних на неотриманні внески, так як це неприбуткова організація.
Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.
Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Згідно наданого ОСББ «СОНЯШНЕ» розрахунку інфляційних збитків станом на 01 липня 2024 року заборгованість становить: інфляційні втрати у розмірі 2371,68 грн. та 3 % річних у розмірі 572,54 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доведеним та обґрунтованим належними доказами наявність підстав для стягнення із відповідачів заборгованості за нарахованими внесками на утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат.
Доводи апеляційної скарги щодо виїзду відповідачів за межі України на постійне місце проживання до закінчення війни, відхиляються апеляційним судом, оскільки наведене не звільняє власника від зобов`язання з утримання майна, що йому належить.
Щодо доводів скаржниці про те, що судом першої інстанції не враховано її заяву про застосування строків позовної давності, колегія суддів оцінює критично.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні розглянув заяву ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності до позовних вимог та відхилив вказану заяву, з належним обгрунтуванням.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що звертаючись до суду з позовом у цій справі у серпні 2024 року, позивачем не було пропущено строки позовної давності, враховуючи її переривання частковою сплатою боргу з боку відповідача та зупинення перебігу строку позовної давності на час карантину та воєнного стану.
Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідачки з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 26 вересня 2025 року.

Головуючий:                                                        Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

       Приколота Т.І.