ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року	Львів	Справа № 380/22026/24 пров. № А/857/7044/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді                                        Матковської З.М.
суддів-                                                            Гінди О.М., Ніколіна В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі №380/22026/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про   визнання протиправним та скасування рішення (головуючий суддя першої інстанції Кухар Н.А., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 15 січня 2025 року),-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач) в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області №213050031146 від 19.06.2024 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії;
зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.06.2024 на підставі заяви від 14.06.2024, з урахуванням довідки №728-1/22- 01/10/516 від 25.03.2024.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області №213050031146 від 19.06.2024 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії до надходження акту перевірки довідок про заробітну плату або первинних документів. 
Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки довідка видана згідно із чинним законодавством.
За таких обставин вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі №380/22026/24 позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №213050031146 від 19.06.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.06.2024 року про перерахунок пенсії.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що з урахуванням висновків перевірки Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі складено нову довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за № 7.28-1/22-01/6/988 від 27.06.2024 згідно Додатку 5 Порядку 22-1, про що зазначено в Акті перевірки на стор. 3, а також долучено нову довідку до Акту. Таким чином вважає, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 728-1/22-01/10/5106 від 25.03.2024 за формою Додаток 1 є недійсною.
Звертає увагу, що позивач зазначає, що ним до заяви від 22.08.2024 долучено довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 728-1/22-01/10/5106 від 25.03.2024, що не відповідає дійсності, оскільки в розписці-повідомленні до заяви про перерахунок пенсії чітко зазначено про долучення довідки від 25.06.2024, яку видано на заміну попередньої.
Вважає, що відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії з 01.06.2024, оскільки позивачу такий проведено на підставі заяви від 22.08.2024, з урахуванням Акту перевірки від 25.06.2024 та довідки № 7.28-1/22-01/6/988 від 27.06.2024, виданої Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і с. Севастополі.
Зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте на підставі неповного з`ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 14.06.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії за віком (змін; періоду 60 місяців заробітної плати до 01.07.2000), долучивши довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №728-1/22-01/10/5106 від 25.03.2024, видану Державною митною службою України, та № 114.4-06/222 від 22.03.2024, видану Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції.
За принципом екстериторіальності документи позивача розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яким прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №213050031146 від 19.06.2024 до надходження акту перевірки довідок про заробітну плату або надання первинних документів.
Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даною позовною заявою.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що дії відповідача щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії не відповідають вимогам чинного законодавства. Так, відповідач фактично усунувся від виконання свого обов`язку щодо належного розгляду заяви позивача, переклавши на позивача тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його документах.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.06.2024 на підставі заяви від 14.06.2024, з урахуванням довідки №728-1/22- 01/10/516 від 25.03.2024, суд зазначив, що розгляд заяви позивача по суті не здійснювався, оцінка документам не надавалась, відсутні будь-які висновки щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії, відповідно права позивача у цій частині не порушені. Тому позовні вимоги у цій частині є передчасними.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1  ст. 2 КАС України  є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 (надалі – Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 40 Закону №1058 встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IVзаробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Частиною 1статті 44 Закону №1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст.44 Закону № 1058).
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим   постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1   (у редакції   постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/118461.1 (далі - Порядок № 22-1).
Абзацом 2 п. 1.1. Порядку №22-1 визначено, зокрема, що заява про призначення, перерахунок пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі – веб-портал) або засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Згідно п. 3.3 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, надає роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що обов`язок перевірки правильності поданих документів, надання необхідних бланків, а також допомоги в одержанні відсутніх документів для призначення пенсії лежить на територіальних органах Пенсійного Фонду України.
Абзац 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначає, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Додатком 5 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій.
За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.
Отже, органи Пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі, в даному випадку довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.
Апеляційний суд наголошує, що відсутність посилання чи наявність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 14.06.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії за віком (змін; періоду 60 місяців заробітної плати до 01.07.2000), долучивши довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №728-1/22-01/10/5106 від 25.03.2024, видану Державною митною службою України, та № 114.4-06/222 від 22.03.2024, видану Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що відповідач, отримавши таку заяву, повинен провести її правову оцінку та детальний аналіз долучених до заяви документів.
Водночас, матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для перерахунку пенсії, зокрема, звернення до суб`єкта видачі довідок з метою проведення такої перевірки, доказів здійснення вказаного матеріали справи не містять. 
При цьому неможливість проведення відповідної перевірки відповідачем не дає підстав для відмови у зарахуванні відповідних документів.
Судом першої інстанції підставно не взято до уваги направлення Головного управління ПФУ у Львівській області від 24.06.2024 №463/КПР про проведення перевірки щодо обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №728-1/22- 01/10/516 від 25.03.2024, оскільки таке звернення було здійснено вже після винесення оскаржуваного рішення.
Виходячи з аналізу правових норм та обставин даної справи, а також з врахуванням того, що органом Пенсійного фонду України не вирішувалось питання перерахунку пенсії позивача з урахуванням спірної довідки, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача на належний розмір пенсії буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.06.2024 року про перерахунок пенсії.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі №380/22026/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін