Справа № 341/2258/24 
Провадження № 22-ц/4808/1222/25 
Головуючий у 1 інстанції ВАСИЛЬЦОВА Г. А. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої (судді-доповідача)        Пнівчук О.В.,
суддів:                                Бойчука І.В., Томин О.О.
з участю секретаря                        Струтинської Д.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарновський Григорій Миколайович, на ухвалу Галицького районного суду від 02 липня 2025 року, у складі судді Васильцової Г.А., у справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Тарновського Григорія Миколайовича про перегляд заочного рішення та поновлення строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2024 року представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.06.2021 у розмірі 14059,4 грн станом на 28.10.2024, яка складалася з 7886,21 грн – заборгованості за кредитом та 6173,19 грн заборгованості по відсоткам.
Заочним рішенням Галицького районного суду від 23 грудня 2024 року позов представника позивача АТ «Акцент-Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.06.2021 в розмірі 14 059 грн з яких: 7 886,21 грн – заборгованість за кредитом, 6 173,19 грн – заборгованість за відсотками, та 3028 грн сплаченого судового збору.
У червні 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Тарновський Г.М. звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Галицького районного суду від 23.12.2024 року у справі № 341/2258/24 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; вказане заочне рішення скасувати та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Галицького районного суду від 02 липня 2025 року у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Тарновського Г.М. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2024 року – відмовлено.
Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Тарновського Г.М. про перегляд заочного рішення – залишено без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Тарновський Г.М. подав апеляційну скаргу. Вважає ухвалу суду необґрунтованою, такою, що прийнята без повного дослідження та з`ясування всіх обставин справи та належної оцінки доказів по справі та без дотримання вимог матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату і час судового засіданні повідомлена належним чином.
Так, з 19 серпня 2024 року ОСОБА_2 виїхала за кордон до своєї доньки в Німеччину, де зараз зареєстрована та проживає. Тому відповідачці не було відомо про вказану судову справу, оскільки всі судові повістки та рішення суду направлялися на адресу де з 19.08.2024 вже ніхто не проживав. У зв`язку з наведеним вона не з`явилася у судові засіданні і не подавала відзиву по справі.
Про наявність вказаного судового рішення ОСОБА_1 стало відомо в кінці травня 2025 року, коли в мобільному додатку «Приват 24» побачила сповіщення банку про блокування її карткового рахунку приватним виконавцем Безруким О.В. у виконавчому провадженні №77639228 щодо примусового виконання зазначеного заочного рішення.
Повний текст заочного рішення суду заявниця отримала через представника 06 червня 2025 року, а відтак строк передбачений ч.3 ст. 284 ЦПК України відповідачкою не порушено.
Суд першої інстанції залишив поза увагою доводи сторони про те, що ОСОБА_1 будучи на посаді заступника керівника Галицького районного суду, як посадова особа мала ЄЦП, однак після звільнення з посади та закінчення строку дії ЄЦП доступу до Електронного суду вже не мала.
Під час перевірки ЕЦП по РНОКПП ОСОБА_1 виявлено, що після 13.09.2024 у відповідачки був відсутній чинний кваліфікований сертифікат. Виявлені скасовані сертифікати ЕЦП надавались ОСОБА_1 виключно як посадовій особі (представнику) Галицького районного суду із обмеженим строком їх чинності.
Безпідставними є твердження суду першої інстанції про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості зайти до свого Електронного кабінету.
Відповідно до знімку екрана електронної пошти відповідачки навіть після звільнення з посади заступника керівника апарату Галицького районного суду та припинення строку дії ЕЦП на Електронний суд ОСОБА_1 продовжували надходити документи по справах, які розглядав Галицький районний суд. Проте змоги перегляду у неї не було через припинення чинності ЄЦП.
Вважає, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив з поважних причин, а відтак строк передбачений ст. 284 ЦПК нею не порушено.
Просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник ОСОБА_1 адвокат Тарновський Г.М. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.
Представник АТ «Акцент-Банк», у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду відповідає.
Залишаючи заяву представника заявника про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з відсутності поважних обставин, що об`єктивно перешкоджали відповідачці звернутися до суд із заявою про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк, а тому дійшов висновку, що клопотання про поновлення цього процесуального строку задоволенню не підлягає.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що заочним рішенням Галицького районного суду від 23 грудня 2024 року позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.06.2021 в розмірі 14 059 грн з яких: 7 886,21 грн – заборгованість за кредитом, 6 173,19 грн – заборгованість за відсотками, та 3028 грн сплаченого судового збору. 
Відповідно до довідки про доставку електронного документа рішення суду доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 24.12.2024 об 19:06 (а.с. 55).
Копія заочного рішення також надіслана судом рекомендованим повідомленням про вручення на адресу відповідачки за її зареєстрованим місцем проживання.
За змістом довідки про причини повернення поштового відправлення 061023189796 адресат ОСОБА_1 відсутня за адресою АДРЕСА_1 (а.с.100).
Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).
Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.
Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).
У клопотанні про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, представник заявника посилався на те, що ОСОБА_3 не було відомо про судову справу, оскільки судові повістки та рішення суду направлялися на адресу за місцем її реєстрації в АДРЕСА_2 , де вона з 19.08.2024 року не проживала та були повернуті до суду.
Копію даного рішення він , як представник ОСОБА_1 (яка перебуває за межами України), отримав 06 червня 2025 року.
Разом з тим в матеріалах справи на а.с.55 наявна довідка про доставку в електронному вигляді рішення від 23.12.2024 по справі № 341/2258/24 одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет.
Окрім того, в електронний кабінет відповідачки були також надіслані «Реєстраційна картка вхідного документу» та «Ухвала ЄДРСР» від 21.11.2024
Відповідно до положень ч.6 ст. 128, ч.6 ст. 272 ЦПК України повідомлення про доставку електронної копії судового рішення в електронний кабінет відповідачки є належним доказом вручення судового рішення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.
Зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів доставки в електронний кабінет відповідачки вищезазначених судових рішень, до клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та безпосередньо у судовому засіданні при розгляді зазначеного клопотання в суді першої інстанції, представником заявниці не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості зайти до свого електронного кабінету.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду та залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи сторони про те, що ОСОБА_1 , будучи на посаді заступника керівника Галицького районного суду, як посадова особа мала ЄЦП, однак після звільнення з посади та закінчення строку дії ЄЦП доступу до Електронного суду вже не мала, не заслуговують на увагу, оскільки такі докази сторона відповідачки суду першої інстанції не подавала, доказів неможливості подання таких з причин, що об`єктивно не залежали від сторони відповідачки, апеляційному суду не надано.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарновський Григорій Миколайович, залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду від 02 липня 2025 року – без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 вересня 2025 року.

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                І.В. Бойчук
                                                                       О.О. Томин