УХВАЛА
 
14 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 758/9138/22
провадження № 61-12458 ск25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу, подану адвокатом Осадчою Наталією Олександрівною як представником  ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 рокудо Верховного Суду через прийом громадян надійшла касаційна скарга на рішення Подільського районного суду міста Києва                       від 07 квітня 2025 року та постановуКиївського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у вказаній вище справі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
З матеріалів касаційного провадження убачається, що касаційну скаргу від імені ОСОБА_1 подано та підписано представником - адвокатом Осадчою Н. О. 
Нормою частини четвертої статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
За приписами частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:
1) договір про надання правничої допомоги;
2) довіреність;
3) ордер;
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2025 року у справі № 761/5870/24 (провадження                                  № 61-5803сво24) зроблено висновок, що «відсутність у частині четвертій статті 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно з частиною першою і змістом частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у системному зв`язку одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.».
Частиною третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
На підтвердження своїх повноважень адвокат Осадча Н. О. долучила до касаційної скарги копію ордеру серії АА № 1579546 від 03 жовтня 2025 року, який виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 19 січня              2023 року № 19/01/2023, зі змісту якого вбачається, що адвокатом не зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається правнича допомога, не зазначено номер справи, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості ідентифікувати особу, яка звернулася до суду із касаційною скаргою.
Наданий ордер не підтверджує повноважень адвоката на надання правничої (правової) допомоги у Верховному Суді.
Також до касаційної скарги не додано договору про надання правничої допомоги від 19 січня 2023 року № 19/01/2023, що унеможливлює підтвердження повноважень адвоката Осадчої Н. О. на представництво інтересів                    ОСОБА_1 у Верховному Суді.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника (постанови від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19), від 03 липня           2019 року у справі № 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18).
На підставі викладеного, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга, подана та підписана адвокатом Осадчою Н. О. як представником  ОСОБА_1 на оскаржувані судові рішення підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не мала права її підписувати.
Одночасно суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтею 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу, подану адвокатом Осадчою Наталією Олександрівною як представником  ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року та постановуКиївського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у цій справі повернути особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                    О. В. Білоконь