УХВАЛА

17 листопада 2025 року 
м. Київ
справа №990/553/25
адміністративне провадження №П/990/553/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Олендера І.Я.,  Хохуляка В.В.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС, Комісія). У позовній заяві заявлено вимоги: 
1) визнати протиправними дії ВККС щодо недопуску ОСОБА_1 до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання з обраної спеціалізації, по якій на третьому етапі кваліфікаційного іспиту нею набрано прохідний бал та середній допустимий бал тестування щодо когнітивних здібностей, встановлений ВККС - 55 відсотків максимально можливого бала, або 33 бали, що відповідає вимогам частини п`ятої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII); 
2) зобов`язати ВККС допустити ОСОБА_1 до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання з обраної спеціалізації, по якій в третьому етапі кваліфікаційного іспиту нею набрано прохідний бал та середній допустимий бал тестування щодо когнітивних здібностей, встановлений ВККС - 55 відсотків максимально можливого бала, або 33 бали, що відповідає вимогам частини п`ятої статті 74 Закону № 1402-VIII; 
3) зобов`язати ВККС внести зміни до пункту 3 рішення ВККС №173/зп-25 від 19 вересня 2025 року шляхом допуску до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації: 
- місцевого загального суду кандидата на посаду судді місцевого загального суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до місцевого загального суду, що успішно склали тестування когнітивних здібностей та набрали прохідний бал, а саме: ОСОБА_1 ; 
- внести зміни до Додатку 4 пункту 3 рішення ВККС №173/зп-25 від 19 вересня 2025 року шляхом допуску кандидата на посаду судді місцевого загального суду ОСОБА_1 ;
4) зобов`язати ВККС визначити та оприлюднити на офіційному вебсайті Комісії графіки для виконання практичного завдання зі спеціалізації: місцевого загального суду кандидата на посаду судді місцевого загального суду, яка успішно склала тестування когнітивних здібностей та набрала прохідний бал, а саме: ОСОБА_1 . 
Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
1. Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Серед переліку додатків, зазначених в позовній заяві, позивач зазначає про надання доказів оплати судового збору (тільки на адресу суду). Натомість фактично такий додаток до позовної заяви не додано, про що складений Акт Верховного Суду від 13 листопада 2025 року № 990/553/25/40195/25.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028 гривні.
З цією позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду у листопаді 2025 року та заявила три позовні вимоги немайнового характеру, відповідно, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір в сумі 3633,60 грн (3028 грн х 0,4 х 3).
Водночас частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний суд» позивач має надати докази сплати судового збору в сумі 2906,88 грн (3633,60 грн х 0,8).
Судовий збір сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
2. Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Зміст зазначених пунктів частини п`ятої статті 160 КАС України дає підстави для висновку, що під змістом позовних вимог розуміється, в тому числі, визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульовано чітко і зрозуміло, а обставини, які викладаються в позовній заяві, мають бути конкретними і обґрунтовувати позовні вимоги. Тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення (дії чи бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.
Позовні вимоги мають бути сформульовані відповідно до встановлених законом способів захисту порушених прав (свобод, законного інтересу), в межах яких, як це встановлено частиною другою статті 9 КАС України, суд і розглядає позовну заяву. Отже, позовні вимоги в позовній заяві повинні відповідати критерію чіткості, відображати конкретну позицію позивача в адміністративному спорі, в тому числі і в частині обраного ним способу захисту порушеного права.
Згідно з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 не погоджується з тим, що відповідно до рішення ВККС №173/зп-25 від 19 вересня 2025 року її немає у переліку осіб, допущених до четвертого етапу проходження кваліфікаційного оцінювання. Протиправність не включення ВККС до такого переліку позивача остання пов`язує із тим, що таким чином було реалізовано відносно неї пункт 9 рішення ВККС №162/зп-25 від 27 серпня 2025 року, яким було встановлено конкретну кількість осіб, які проходять до наступного етапу за умови набрання ними мінімального прохідного балу, встановленого рішенням ВККС. Незважаючи на те, що позивач набрала більше мінімально допустимого бала на етапі тестування когнітивних здібностей, встановленого Комісією, вона фактично є такою що не подолала бар`єр прохідного бала, який визначився за критерієм кількості осіб, закріпленим у пункті 9 рішення ВККС №162/зп-25. 
На переконання позивача, Комісія зобов`язана була визначити прохідний бал третього етапу кваліфікаційного іспиту (тестування когнітивних здібностей) з урахуванням того, що до четвертого етапу допускаються учасники, які набрали бал, не нижче 55 відсотків максимально можливого бала, тобто 33 бали. Всі інші прийняті Комісією рішення в межах третього етапу кваліфікаційного іспиту є перевищенням владних повноважень, визначених Законом № 1402-VIII.
Також позивач вважає, що ВККС допустила процесуальні порушення методики проведення та оцінювання тестування щодо когнітивних здібностей, які за своїм змістом також пов`язані із рішенням ВККС №162/зп-25 від 27 серпня 2025 року та його додатками.
Отже, порушення своїх прав на продовження участі у Доборі суддів позивач пов`язує із протиправністю встановлення кількісного критерію, і, як наслідок, за позицією ОСОБА_1 , вона має бути включена до переліку осіб, які відповідно до рішення ВККС №173/зп-25 від 19 вересня 2025 року були допущені до наступного (четвертого) етапу конкурсу. 
Однак, ані рішення ВККС №162/зп-25 від 27 серпня 2025 року та/або №173/зп-25 від 19 вересня 2025 року, ані «інші прийняті Комісією рішення», про які зазначає ОСОБА_1 , остання окремо не оскаржує (відсутні вимоги про їх скасування повністю чи в окремій частині). 
Крім того, позивач ставить питання саме про визнання протиправними дій ВККС, хоча такі вже знайшли свою формалізацію у формі відповідного рішення про допуск до наступного етапу кваліфікаційного іспиту конкретних осіб, які за наслідками тестування когнітивних здібностей набрали прохідний бал, що відповідав умовам, встановленим Комісією у відповідних рішеннях. Тобто, в даному випадку дія ВККС у підбитті підсумків третього етапу кваліфікаційного оцінювання була завершена шляхом прийняття рішення, а сам процес його прийняття [дія] не має юридичних наслідків. Позивач не ставить питання про те, що її результат тестування когнітивних здібностей відповідав усім (двом) критеріям, які визначала Комісія для визначення прохідного бала. 
Також суд принагідно звертає увагу, що в рішенні ВККС №162/зп-25 від 27 серпня 2025 року міститься посилання на рішення ВККС №105/зп-25 від 12 травня 2025 року, яке за своїм змістом і є тим рішенням, що визначало для кожного етапу (в тому числі і третього - тестування когнітивних здібностей) прохідний бал з урахуванням двох критеріїв: 1) відсотка від максимально можливого бала за кожен етап кваліфікаційного іспиту; 2) співвідношення кількості кандидатів на посаду судді та суддів, які успішно складуть етап кваліфікаційного іспиту, до кількості прогнозованих вакантних посад суддів у місцевих судах, з урахуванням яких оголошено добір кандидатів на посаду судді місцевого суду. Саме зазначене рішення ВККС №105/зп-25 від 12 травня 2025 року у своєму пункті 5 визначило: «прохідний бал третього етапу кваліфікаційного іспиту (тестування когнітивних здібностей) з урахуванням того, що до четвертого етапу допускаються учасники, які набрали бал, не нижче 55 відсотків максимально можливого бала, у кількості не більше: 2 800 кандидатів на посаду судді місцевого загального суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до місцевого загального суду; 400 кандидатів на посаду судді місцевого адміністративного суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до місцевого адміністративного суду; 400 кандидатів на посаду судді місцевого господарського суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до місцевого господарського суду). У разі якщо двоє і більше кандидатів на посаду судді та суддів отримали однаковий найнижчий прохідний бал третього етапу кваліфікаційного іспиту, до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту допускаються всі такі кандидати на посаду судді та судді».
Тобто, пункт 9 рішення ВККС №162/зп-25 від 27 серпня 2025 року, про який неодноразово зазначає позивач, фактично є відображенням того порядку, який первісно затверджений рішенням ВККС №105/зп-25 від 12 травня 2025 року. 
Зазначене свідчить про наявність суперечностей між вимогами позовної заяви і їх обґрунтуванням, які також унеможливлюють вирішення питання в тому числі належності обраного позивачем способу захисту порушеного права, що, відповідно, впливає на вирішення питання про відкриття провадження у справі в цілому. 
3. Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини восьмої статті 122 КАС України закріплено, що для звернення до суду у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України під час процедури проведення добору кандидатів на посаду судді, конкурсу на посаду судді чи призначення на посаду судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлюється місячний строк.
Варто зауважити, що подавши документи для участі в Доборі і отримавши рішення ВККС про відповідний допуск, ОСОБА_1 набула статусу учасника Добору (кандидата на посаду судді), відповідно, стала учасником правовідносин, пов`язаних із цим, в тому числі й особою, на права та інтереси якої впливає будь-яке рішення (дія, бездіяльність) ВККС, яке (які) стосується процедури (правил) проведення Добору, оскільки фактично такі рішення (дія, бездіяльність) керують поведінкою учасників Добору, визначаючи її. Право на звернення до суду з позовом про скасування рішення (визнання протиправними дій, бездіяльності) ВККС у такій процедурі набув будь-який учасник Добору, а датою виникнення такого права є прийняття Комісією рішення (вчинення дії, бездіяльності), яке (які) відповідна особа вважає такими, що порушує її права, свободи та/або інтереси. Реалізація ж такого права має бути здійснена у строк, встановлений частиною восьмою статті 122 КАС України. Виключно наявність поважних причин пропуску такого строку може бути підставою для його поновлення відповідно до статті 121 КАС України.
Отже, прийняття ВККС рішення, яке встановило правила, що підлягають застосуванню до усіх учасників певного Добору, зумовлює застосування цих правил з моменту прийняття такого рішення, а не з моменту, коли відповідне положення реалізували до конкретної особи. Тобто, таке рішення починає діяти з моменту його прийняття, а тому саме з цього часу і належить обчислювати строк на звернення до суду з адміністративним позовом.
ОСОБА_1 оскаржує дії ВККС, які першочергово вона пов`язує із прийняттям пункту 9 рішення №162/зп-25 від 27 серпня 2025 року, яке стосується процедури проведення добору кандидатів на посаду судді. Однак, таке рішення ВККС в окремій частині було прийнято 27 серпня 2025 року і, як вже було вказано, фактично ґрунтується на іншому рішенні ВККС, яке прийнято 12 травня 2025 року. З моменту прийняття цих актів ВККС на момент подання позову об`єктивно сплинув місячний строк для звернення до суду. Станом на 12 листопада 2025 року сплинув строк звернення до суду і з позовними вимогами про оскарження дій ВККС, що пов`язані із прийняттям рішення №173/зп-25 від 19 вересня 2025 року.
У позовній заяві ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що (1) вона працює на посаді помічника судді Зарічного районного суду міста Суми і на підтвердження великого навантаження на суддю надає відповідну довідку суду; (2) місто Суми віднесено до територій, на яких ведуться бойові дії і у період з 20 вересня 2025 року до 11 листопада 2025 року повітряну тривогу оголошували 292 рази, а також відключенням світла; (3) у період з 30 вересня 2025 року до 09 жовтня 2025 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, на підтвердження чого надає виписку з медичної картки.
За змістом частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Усталеною є позиція Верховного Суду, в тому числі і Великої Палати, про те, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.
Наведені позивачем причини пропуску строку ані кожен окремо, ані у сукупності не дають підстав вважати, що позивач об`єктивно була позбавлена вчинити процесуальну дію в строк, встановлений законом. Велике навантаження на суддю не має взаємозв`язку із захистом ОСОБА_1 своїх прав, не пов`язаних із виконанням професійних обов`язків. Перебування на стаціонарному лікуванні за загальним правилом дійсно може свідчити про наявність поважних підстав для поновлення строку звернення до суду, однак, в межах конкретно цієї справи, таке лікування було нетривалим і припинилося 09 жовтня 2025 року, тобто, до спливу місячного строку звернення до суду, який безпосередньо позивач обчислює з 19 вересня 2025 року. КАС України не містить положень, які б встановлювали можливість переривання чи продовження процесуальних строків у випадку перебування особи на стаціонарному лікуванні. Доводи, пов`язані із кількістю повітряних тривог і відключенням електроенергії, мають загальний характер, не містять обґрунтування наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами і пропуском строку звернення до суду. Тим більш, якщо враховувати те, що доводи позивача ґрунтуються на протиправності рішення ВККС від 27 серпня 2025 року в окремій частині і (як вже зазначалося) рішення ВККС, яке прийнято 12 травня 2025 року, то доводи про кількість тривог у м. Суми у період з 20 вересня 2025 року до 11 листопада 2025 року не містять взаємозв`язку із такими доводами у цілому.
Відповідно до частин першої-другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За змістом частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених вище недоліків шляхом подання: 1) заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати інші (поважні) причини пропуску такого строку; 2) уточненої позовної заяви, зміст якої має усувати недоліки, викладені в цій ухвалі суду.
Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті в зазначений строк, в тому числі у випадку не подання заяви про поновлення строку, а також якщо причини пропуску строку будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон І.А. Васильєва   І.Я.Олендер   В.В. Хохуляк   В.П. Юрченко