ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 вересня 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/6483/17
провадження № 22-ц/4809/467/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л., 
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
позивач – Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області,
відповідачі – Кропивницька міська рада, ОСОБА_1 ,
треті особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2024 року у складі судді Кулінки Л. Д. і
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог позовної заяви

В жовтні 2017 року Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, звернулося до суду з позовом до Кропивницької міської ради та  ОСОБА_1 та просило:
-визнати недійсним та скасувати Рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 20.09.2015 №4538 «Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 »;
-скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер :32141039 від 31.10 2016 з кадастровим номером 3510100000:39:328:0078 за ОСОБА_1 ;
-скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер :32141039 від 31.10 2016 з кадастровим номером 3510100000:39:328:0077 за ОСОБА_1 ;
-витребувати нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного володіння  ОСОБА_1 .
Позовна заява мотивована тим, що спірна земельна ділянка з 2001 року знаходиться в постійному користуванні Кропивницької ОДПІ.
Рішення міської ради порушує права та інтереси Кропивницької ОДПІ та позбавляє права користування земельною ділянкою. 

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2024 року в задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним та скасування рішення, скасування правовстановлюючих документів та витребування із незаконного володіння земельної ділянки, відмовлено в повному обсязі.
Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.
Рішення суду мотивовано тим, що станом на сьогоднішній день, ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, які є чинними та такими, що не оспорюються.
Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, обґрунтовуючи позовну вимогу про витребування у ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме спірних земельних ділянок, вказує на те, що згідно з рішенням Кіровоградської міської ради від 21.08.2001 року № 1134 та Державним актом на право постійного користування землею серії II-КР № 001084 він є користувачем проте не власником останньої.
Доказів набуття у встановленому законом порядку права власності на вищевказану земельну ділянку позивачем не надано.
Отже, позивач просить суд захистити право власності на земельну ділянку, яке у нього відсутнє та застосувати спосіб захисту порушеного права всупереч змісту статтей 378, 388 Цивільного кодексу України, а відтак вказана вимога в даній частині є необґрунтованою, безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.
Оскільки, позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є похідними вимогами та залежать від задоволення позовної заяви в частині витребування земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_1 , та враховуючи що судом позовна вимога про витребування нерухомого майна визнана судом необґрунтованою, безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає, а отже і похідні від неї вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 також задоволенню не підлягають.
Крім того, суд зауважив, що за висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 404/6483/17 номер провадження 2/404/527/20 від 20 грудня 2021 року за № 4730/4731/20-27/5343-5348/21-27 наданого Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, земельна ділянка, що перебуває у користуванні позивача кадастровий номер 3510136000:39:325:0001, площею 0,2668 га., частково накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами 3510100000:39:325:0077 та 3510100000:39:325:0078, площею 0,0650 га по АДРЕСА_1 .
При цьому, позивач заявляє та підтримує позовні вимоги про витребування у ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме спірних земельних ділянок в повному обсязі, хоча з висновку експерта слідує лише часткове накладення земельних ділянок відповідача з земельною ділянкою, що знаходиться в користуванні позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2024 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми статті 388 ЦК України та не враховано, що реєстрація права власності на земельну ділянку, видача свідоцтва про право власності та у подальшому відчуження спірної земельної ділянки шляхом укладення договору купівлі-продажу відбулись без участі та поза волею дійсного власника – контролюючого органу, а тому така реєстрація та наявність договору купівлі-продажу не перешкоджає витребуванню земельної ділянки у добросовісного набувача.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2024 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представники Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградськійобласті Панасенко І.Б. підтримала доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 адвокат Мельник О.В. заперечувала проти доводів апеляційної скарги.
Представник Кропивницької міськради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки всі учасники про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню з залишенням позовної заяви без розгляду, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».
Згідно розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. 
Положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.
З системного аналізу норм даного закону і його прикінцевих і перехідних положень вбачається, що якщо положення цього закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, тобто норми ст. 390 ЦК України, то в даному випадку слід застосовувати і норми ст.ст. 177, 185, 265 ЦПК України, чинні на час розгляду таких справ в суді апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України. 
У ст. 390 ЦК України, яка у відповідності до Закону № 4292-ІХ доповнена ч. 5 визначено, що суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади,органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Тлумачення вказаної статті свідчить про імперативність її норм, зокрема, встановлює обов`язок органу місцевого самоврядування або прокурора вносити грошові кошти відповідно до вартості нерухомого майна на депозитний рахунок суду, що є передумовою для подальшого розгляду справи з метою забезпечення можливості дотримання і виконання вимог закону на момент ухвалення рішення у справі, незалежно від результату розгляду справи.
При цьому, в разі незастосування даних норм ЦПК України буде неможливо застосувати та виконати при вирішенні даного спору вимоги ст. 390 ЦК України в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна.
Обов`язковість врахування положень Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» також відображено у постановах ВС, зокрема у постановах від 30 квітня 2025 року у справі № 686/14711/21, 07 травня 2025 року у справі № 128/680/21, від 21 травня 2025 року у справі № 678/1280/21.
З метою забезпечення виконання вимог Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX, у справі апеляційним судом оголошувалися тривалі перерви та надавався Головному управлінню Державної податкової служби у Кіровоградськійобласті строк для проведення експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки та внесення на депозитний рахунок апеляційного суду грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки.
Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградськійобласті надало до апеляційного суду висновок про експертно-грошову оцінку спірної земельної ділянки, а також заявило клопотання про постановлення судом ухвали, якою зобов`язати їх внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна.
Оскільки внесення коштів на депозитних рахунок суду визначено Законом, а постановлення таких ухвал судом апеляційної інстанції не передбачено, в задоволенні клопотання судом апеляційної інстанції було відмовлено. 
Отже, Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградськійобласті не в повній мірі виконало вимоги Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX, а саме невнесло на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірної земельної ділянки, що позбавляє апеляційний суд переглянути рішення суду першої інстанції з дотриманням вимог вищезазначеного Закону. 
За приписами ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Пунктом 8 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України (у редакції Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX) у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградськійобласті не в повній мірі виконало вимоги Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX, а саме невнесло на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірної земельної ділянки, що позбавляє апеляційний суд переглянути рішення суду першої інстанції з дотриманням вимог вищезазначеного Закону, та враховуючи, що невиконання вимог зазначеного Закону не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2024 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про залишення позову без розгляду.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, заяв про розподіл судових витрат не надходило, суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 257, 4 ст. 177, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 377 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
       Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській областізадовольнити частково.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2024 рокускасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області до Кропивницької міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення, скасування правовстановлюючих документів та витребування із незаконного володіння земельної ділянки залишити без розгляду.
       Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 23.09.2025.
Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 
Судді                                                                 С. М. Єгорова
О. Л. Карпенко