Справа № 126/733/25 
Провадження № 33/801/911/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2025 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О., 
розглянувши апеляційну скаргу захисника Рижавського Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 4.06.2025 по справі № 126/733/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 4.06.2025 по справі № 126/733/25 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави. 
Як зазначено в постанові суду, 27.03.2025 о 00 год. 20 хв. в м. Бершадь по вул. Іполита Зборовського, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Skoda Fabia д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася, що було зафіксовано на нагрудну боді-камеру, чим порушила п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з постановою суду, захисником Рижавським С.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх № 9123 від 30.07.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справ закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що у справі не зафіксовано належним чином відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; її вина є недоведеною; у справі відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Drager»; на відеозаписі не зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем, зупинку автомобіля працівниками поліції; відсутні відомості про відсторонення її від керування автомобілем; вимога працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є протиправною, оскільки відсутні докази керування автомобілем ОСОБА_1 ..
Також заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що постанова суду першої інстанції винесена 4.06.2025 у відсутності ОСОБА_1 та її захисника, про оскаржувану постанову захисник дізнався 9.06.2025 з ЄДРСР, а апеляційну скаргу подано вперше 18.06.2025. У встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на оскарження постанови суду ОСОБА_1 не могла подав апеляційну скаргу у зв`язку з відсутністю в неї та її захисника апеляційної скарги. 
У судове засідання ОСОБА_1 та її захисник Рижавський С.С. не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи /а. с. 175/.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (частина шоста статті 294 КУпАП).  
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження. 
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
З матеріалів справи вбачається, що постанова суду першої інстанції винесена 4.06.2025 /а. с. 20—23/ у відсутності ОСОБА_1 та її захисника; про оскаржувану постанову захисник дізнався 9.06.2025 з ЄДРСР, коли вона була опублікована, а апеляційну скаргу подано вперше 18.06.2025 /а. с. 25-43, 48-66/, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 3.07.2025 повернуто захиснику через пропуск строку на оскарження постанови суду першої інстанції та відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку (ч. 2 ст. 294 КУпАП) /а. с. 76/; повторно апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції подано 7.07.2025 /а. с. 101/, постановою Вінницького апеляційного суду від 24.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції /а. с. 134-135/; втретє апеляційну скаргу подано 30.07.2025 з клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження, з наведенням інших поважних причин пропуску строку /а. с. 145/.
З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску  ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.
Щодо перегляду справи апеляційним судом. 
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами : 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 282695 від 27.03.2025, згідно якого 27.03.2025 о 00 год. 20 хв. в м. Бершадь по вул. Іполита Зборовського, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася, що було зафіксовано на нагрудну боді-камеру, чим порушила п. 2.5 ПДР України. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 була ознайомлена, зауважень та заперечень не висловлювала /а. с. 2/;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 4/, 
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /а. с. 3/; 
-відеозаписом з місця події /а. с. 6/, з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , який рухався в комендантську годину, з автомобіля до працівників поліції вийшла ОСОБА_1 , яка під час спілкування з поліцейськими повідомила що рухається в комендантську годину по м. Бершадь, відвозить дитину додому. Під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено у неї ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі (час 00:20-00:25; 00:33; 00:46). Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилась (00:46-00:47).
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що у справі не зафіксовано належним чином відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилась на відеозапис (час 00:46 - 00:47).
Твердження апеляційної скарги про те, що у справі відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Drager» апеляційний суд не вважає такими, що спростовують правильні висновки суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась. Із відеозапису вбачається, що зазначені документи ОСОБА_1 не просила надати працівників поліції, оскільки її огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився, так як вона відмовилась від його проходження.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відеозаписі не зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем, його зупинку працівниками поліції, апеляційний вважає необґрунтованими, оскільки на відеозаписі видно, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , який рухався в комендантську годину, з автомобіля (з водійського місця) до працівників поліції вийшла ОСОБА_1 , яка під час спілкування з поліцейськими повідомила, що рухається в комендантську годину по м. Бершадь, відвозить дитину додому (час 00:20-00:25). Також на відеозаписі міститься інформація розмови ОСОБА_1 по телефону де вона повідомляє, що її спинила міліція. ( час 00:31 та 00:39). 
Зважаючи на наведене безпідставними є також аргументи апеляційної скарги про те, що вимога працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є протиправною, оскільки відсутні докази керування автомобілем ОСОБА_1 ..
Аргументи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису видно, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що вона відсторонена від керування автомобілем (час 00:33-00:34).
Суд апеляційної інстанції відхиляє також твердження апеляційної скарги про те, що відеозапис є неналежним доказом, адже зазначений відеозапис містить фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її права працівниками поліції, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені її права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, про що свідчить її підпис в протоколі. 
Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.
При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, інших обставин справи.
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє захисник Рижавський Сергій Сергійович, строк на оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 4.06.2025 по справі № 126/733/25.
Апеляційну скаргу захисника Рижавського Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 4.06.2025 по справі № 126/733/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота