УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 жовтня2025 року
м. Київ
справа № 947/33443/25
провадження № 51- 3692 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого        ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 
10 вересня 2025 року скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката 
ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до 
Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено, зобов`язано уповноважену особу СУ ГУНП в Одеській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за заявою адвоката ОСОБА_6 від 
03 вересня 2025 року, та розпочати досудове розслідування.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вищевказану ухвалу слідчого судді, оскільки її було подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до 
ч. 4 ст. 399 КПК України.
Не погодившись із ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_5 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить переглянути оскаржуване судове рішення, оскільки вважає, що воно постановлене з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства та суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно з ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства. 
Положеннями ст. 309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а ч. 3 ст. 307 цього Кодексу передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Водночас, Конституційний Суд України своїм рішенням від 17 червня 2020 року 
№ 4-р (ІІ)/2020 визнав неконституційним положення ч. 3 ст. 307 КПК України в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Зі змісту вказаного рішення Конституційного Суду України вбачається, що воно ухвалене з метою забезпечення конституційного права на судовий захист особи, яка звертається до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, Конституційний Суд України зазначив про те, що судовий захист стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, має бути забезпечений під час розгляду цього питання хоча б у двох судових інстанціях.
Виходячи з аналізу положень цього рішення Конституційного Суду України, апеляційному оскарженню підлягає саме ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення особи про кримінальне правопорушення, а не ухвала слідчого судді про задоволення такої скарги. 
Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2025 року, якою задоволено скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 , та зобов`язано уповноважену особу СУ ГУНП в Одеській області  внести до
Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за заявою  адвоката ОСОБА_6 від 03 вересня 2025 року, не може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.
Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказана ухвала слідчого судді згідно зі ст. 309 КПК України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 цього Кодексу і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. 
Наведене узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, викладеною у постанові від 07 червня 2022 року у справі № 522/17750/20, 
в ухвалах від23 січня 2025 року  у справі № 757/39262/24-к, від 04 серпня 2025 року у справі № 757/17223/25, від 10 березня 2025 року у справі 
№ 757/58382/24-к,  від 20 травня 2025 року у справі № 554/3283/25.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                              ОСОБА_3