КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 листопада 2025 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 754/1254/25
номер провадження 22-ц/824/12033/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Новак Наталії Юріївни 
             на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року /суддя Галась І.А./
у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
 Позивач ОСОБА_1   звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ФОП ОСОБА_3  про захист прав споживача. Просив розірвати договір купівлі-продажу навушників Apple AlrPods Pro 2 with MagSafe Charging Case USB Type C у кількості 1 одиниця вартістю 6342,98 грн. (20451058275179 ТТН, інтернет замовлення 23395) із стягненням з відповідача на користь позивача вартості товару (6342,98 грн.), відшкодування збитків (850,00 грн. за проведення діагностики та 131,00 грн. витрат за направлення/повернення товару), а також відшкодування моральної шкоди, розмір якої позивач оцінює в розмірі, що відповідає здійснених ним витрат за неякісний товар, а саме 7323,98 грн., а загалом 14647,96 грн.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 47-50/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - Новак Н.Ю. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що придбаний товар є фальсифікатом (не оригінальною продукцією Apple), що підтверджується Звітом №Е56 від 23.12.2024, де вказано на відсутність шумодаву, неможливість оновлення та невідповідність характеристикам. Апелянт зазначає, що тягар доказування причин виникнення недоліків лежить на продавцеві відповідно до ч. 2 ст. 679 ЦК України (продавець відповідає за недоліки, якщо не доведе їх виникнення після передачі товару), та ч. 14 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" (вимоги не підлягають задоволенню лише якщо продавець доведе порушення правил користування споживачем). Суд не врахував, що товар повернено протягом 14 днів (ст. 9 Закону), без використання, зі збереженням вигляду, і не входить до Переліку товарів, що не підлягають поверненню (Постанова КМУ №172). Відповідач не повернув кошти, що порушує ст. 611 ЦК України (порушення зобов`язання тягне розірвання договору) та ст. 15 Закону (право на розірвання при недостовірній інформації про товар). Також апелянт посилається на ст. 23, 1167 ЦК України (право на відшкодування моральної шкоди) та ст. 625 ЦК України (інфляція та 3% річних за прострочення). Посилаючись на постанови ВС (від 01.07.2020 у справі №751/7892/17, від 16.06.2022 у справі №569/20510/19), апелянт стверджує, що суд помилково поклав тягар доказування на позивача, ігноруючи відсутність доказів від відповідача та висновок діагностики про фальсифікацію.
Відповідач про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, за єдиною відомою суду адресою, конверт повернувся за відсутності адресата, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову на підставі наступного.
Судом встановлено, що 09.12.2024 р., після отримання інтернет замовлення, ФОП ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 на відділення Нової Пошти №292, м. Київ, цифрова адреса 11/292, вул. Полтавська 10 (зі сторони вул. Чорновола) направив посилку 20 4510 5827 5179, що підтверджується роздруківкою про посилку а саме: Навушники Apple AirPods Pro 2 with MagSafe Charging Case USB, інтернет замовлення №23395, послуги з доставки (Сплачено) 121 грн., контроль оплати 6342,98 грн. Замовлення отримано 11.12.2024 р.
Після придбання товару, позивач з`ясував що він не відповідає його вимогам і не може бути використаний ним за призначенням через невідповідність заявленим відповідачем характеристикам щодо виробника та якостям товару. 
За результатами звіту до ремонту №Е56 від 23.12.2024 навушники не є оригінальною продукцією компанії «Apple». /а.с. 9/
На час розгляду справи кошти відповідач не повернув. 
Позивач ствердив, що ним товар не використовувався, не падав, його товарний вигляд і споживчі властивості повністю збережено, упаковка, маркування, етикетка, програмне забезпечення не пошкодженні. 
24 грудня 2024 року представник позивача, адвокат Новак Н.Ю., звернулася до ФОП ОСОБА_3 з претензією (№12/18 від 24.12.2024), у якій виставила вимогу: невідкладно прийняти до повернення товару у вигляді Навушників Apple AirPods Pro 2 with MagSafe Charging Case USB Type C у кількості 1 одиниця вартістю 6342,98 грн. (20451058275179 ТТН, інтернет замовлення 23395) та повернути грошові кошти, сплачені Позивачем за товар.
27 грудня 2024 року ОСОБА_1 здійснив повернення товару ФОП ОСОБА_3 на поштове відділення Нової Пошти №7 м. Біла Церква а саме: Навушників Apple AirPods Pro 2 with MagSafe Charging Case USB . 
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 679 ЦК України про те, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару або з причин, які існували до цього моменту; ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" про те, що у разі виявлення істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та повернення коштів, підтверджених висновком експертизи; ст. 17 Закону України "Про захист прав споживачів" про те, що продавець зобов`язаний організувати експертизу для визначення причин втрати якості товару.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач не довів наявність істотних недоліків товару, що виникли з вини продавця, а висновок сервісного центру не містить інформації про істотний недолік; відсутні докази оплати та самого договору; отже, права позивача не порушені, і в позові слід відмовити.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» Споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.
Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.
Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти.
Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.
При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
За правилами ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків (п. 1 ч. 7 ст. 15); 
Відповідно до вимог ст. 22 Закону України при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Встановлено, що товар є фальсифікатом, що підтверджено звітом №Е56, і повернено вчасно без використання, що підтверджується матеріалами справи. /а.с. 7-9/
Відтак, позивач скористався правом на розірвання договору купівлі-продажу Навушників Apple AirPods Pro 2 with MagSafe Charging Case USB Type C у кількості 1 (одна) одиниця вартістю 6 342,98 грн. (20451058275179 ТТН, інтернет замовлення 23395) із стягненням з відповідач на користь позивача вартості товару (6 342,98 грн.), відшкодування збитків (850,00 гри. за проведення діагностики та 131,00 грн. витрат за направлення/повернення товару).
Суд першої інстанції помилково поклав тягар доказування на позивача, тоді як за ч. 14 ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" продавець повинен довести відсутність недоліків або порушення правил користування споживачем, чого відповідач не зробив. 
Відповідач в судові засіданні не з`являється, не надає доказів протилежного, не організував експертизу (ч. 4 ст. 17 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Це порушує ст. 9 ЗУ "Про захист прав споживачів" (право на обмін/повернення товару належної якості протягом 14 днів) та ст. 15 ЗУ "Про захист прав споживачів" (розірвання договору при недостовірній інформації). Отже, висновки суду не відповідають обставинам.
Не відповідають обставинам справи  і висновки суду щодо відсутності доказів оплати позивачем за придбані навушники, оскільки це прямо передбачає накладна перевізника Нова пошта /а.с. 6/ - контроль оплати.
Доводи апеляційної скарги, є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки підтверджені доказами наявності істотного недоліку товару  -фальсифікована продукція, поверненням у строк до 14 днів та відсутністю реакції відповідача, що тягне відповідальність за ст. 611 ЦК України (розірвання договору) та ст. 23, 1167 ЦК України (відшкодування моральної шкоди).
Відповідно до встановлених судом обставин, дії відповідача (продаж фальсифікованих навушників, введення позивача в оману щодо оригінальності товару, ігнорування претензії та неповернення коштів) завдали позивачу моральної шкоди, що полягала в душевних переживаннях, розчаруванні, втраті часу та зусиль на з`ясування обставин, діагностику, повернення товару, а також у порушенні нормального ритму життя протягом періоду з моменту придбання товару (11.12.2024) до повернення (27.12.2024) та подальшого судового розгляду. 
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, якщо вони призвели до моральних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків; ст. 1167 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди у разі порушення майнових прав, зокрема при недостовірній інформації про товар (ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів"). 
Враховуючи ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", яка зобов`язує суд при задоволенні вимог споживача одночасно вирішувати питання про відшкодування моральної шкоди, а також короткостроковість відносин (16 днів від отримання до повернення товару), відсутність тяжких наслідків, але наявність умисного введення в оману, відсутність доводів апеляційної скарги в цій частині, суд визнає обґрунтованим стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 грн як відшкодування моральної шкоди.
Отже, зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновків, що стягненню з відповідача підлягає 6342,98 грн. вартості товару, 981,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди.
Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, стягненню з ФОП ОСОБА_3 на користь держави підлягає судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції 605, 60 грн, апеляційної 908, 40 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, апеляційний суд вказує, що згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Частиною 1 ст. 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в разі розгляду справи в порядку письмового провадження - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу. /правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18./
Передбачена ч. 8 ст. 141 ЦПК України можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання, а є механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. 
Отже, при відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу недостатньо подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (зокрема, з позовом як зробила представник позивача), необхідно також заявити (усно чи письмово) про компенсацію/розподіл судових витрат (у формі заяви чи клопотання) до закінчення судових дебатів (або якщо справа розглядається в спрощеному провадженні до ухвалення рішення) та до цього моменту надати докази розміру понесених витрат, якщо такі докази подати неможливо саме з поважних причин (про що також необхідно заявити суду), такі докази надаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення. 
У даній справі, незважаючи на те, що позивач подав орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, при розгляді справи в суді першої інстанції не було заявлено про компенсацію/розподіл витрат на правничу допомогу та про поважні причини неможливості подати докази розміру понесених витрат до ухвалення рішення. Таким чином, правових підстав для стягнення орієнтовного розміру витрат в суді першої інстанції немає, незважаючи на вимоги прохальної частини апеляційної скарги.
Щодо витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, апелянт просить: судові витрати апелянта на професійну правову допомогу адвоката в суді першої та апеляційної інстанції покласти на відповідача. При цьому надає Акт а.с. 62 щодо суми правової допомоги у 6000 грн, в орієнтовному розрахунку пише: понесені апелянтом судові витрати у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції складаються з оплати правничої допомоги адвоката у сумі 6 000,00 грн. за складання та подання до апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Деснянського суду міста Києва від 16.04.2025.
Витрати на професійну правову допомогу, які очікує понести апелянт у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, орієнтовно полягає у: складанні та поданні до апеляційного суду: Заяв по суті спору (за необхідності) - 3 000,00 грн. за одну заяву, заяв з процесуальних питань (за необхідності) - 1 500,00 грн. за одну заяву; ознайомлення з матеріалами справи (за необхідності) - 3 000,00 грн.; участі в судових засіданні - 3 000,00 грн. за одне засідання. Згадані витрати за змістом та розміром будуть підтверджені апелянтом у встановленому законом порядку та строки.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Частиною 1 ст. 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в разі розгляду справи в порядку письмового провадження - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу. /правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 14 січня 2019 року у справі №927/26/18./
За відсутності конкретики у прохальній частині апеляційної скарги, відсутності вказівки на суму стягнення,  доказів понесених витрат відповідно до орієнтованого розрахунку, апеляційний суд у вказаних витратах відмовляє. 
Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -
 
У Х В А Л И В :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Новак Наталії Юріївни  на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року -  задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року -   скасувати.
Розірвати договір купівлі-продажу навушників Apple AirPods Pro 2 with MagSafe Charging Case USB Type C у кількості 1 одиниця вартістю 6342,98 грн. (20451058275179 ТТН, інтернет замовлення 23395), укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 09 грудня 2024 року.
Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6342,98 грн. вартості товару, 981,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 1000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, а загалом 8 323, 98 грн.
В іншій частині відмовити.
У стягненні витрат на правничу допомогу в суді першої і апеляційної інстанцій відмовити.
Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином: стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь держави 605, 60 грн.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином: стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь держави 908, 40 грн.
Дані сторін: 
ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 );
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
 
Головуючий:                                        Судді: