УХВАЛА
 
12 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 947/8095/23
провадження № 61-10980ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири удаваним та визнання його договором купівлі-продажу,визнання права власності на 1/2 частку квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію,
встановив:
22серпня 2025 року   ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргуна постанову Одеського апеляційного суду від 22 липня 2025 року у вказаній справі.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ОСОБА_1 долучає до касаційної скарги заяву, у якій просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Посилається на скрутне матеріальне становище через хворобу та воєнний стан.
Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Зазначені ОСОБА_1 у заяві про відстрочення сплати судового збору обставини та долучену до цієї заяви копію виписки з медичної карти не можна вважати достатніми підставами для відстрочення заявнику сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки наведене жодним чином не підтверджує її майновий стан.
На підтвердження скрутного майнового стану можуть бути надані, наприклад, довідка про доходи заявника, яка підтверджує, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік (за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року); наявність рухомого чи нерухомого майна тощо.
Таким чином, оскільки  ОСОБА_1 не надано суду належних доказів на підтвердження неможливості сплати нею судового збору, тому у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплатіпри поданні позовної заяви, іншої заяви і скаргивід розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму дляпрацездатних осібза позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позовує захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров'ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакціях, що діяли на момент звернення з первісним та зустрічним позовами) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 684, 00 грн.
Заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції, яким було задоволено вимогу немайнового характеру (про визнання договору дарування удаваним та визнання його договором купівлі-продажу) та вимоги майнового характеру (про визнання права власності на 1/2 частину квартири та про витребування 1/2 частини квартири з чужого незаконного володіння).  
Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження вимоги немайнового характеру, який повинна сплатити заявник, становить 2 147, 20 грн (2 684, 00 грн * 0, 4 * 1 * 200 %).
Разом з тим згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
З касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та зі змісту оскаржуваних судових рішень неможливо визначити ціну позову в частині оскарження вимог майнового характеру станом на дату його подання, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті.
Тому заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції інформацію про ціну позову в частині оскаржуваних вимог майнового характеру (станом на дату подання позову до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору в цій частині з урахуванням вартості спірного майна (200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви), підтвердивши такий розмір належними доказами, та сплатити судовий збір за оскарження вимог майнового характеру і надати суду документ, що підтверджує таку сплату.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 липня 2025 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                        М. Ю. Тітов