Справа № 991/10403/25
Провадження 1-кс/991/10490/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2025 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 52024000000000088 від 22.02.2024, 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду (далі – ВАКС) надійшло вказане клопотання детектива, погоджене прокурором у кримінальному провадженні, в якому детектив просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, але в межах строку досудового розслідування, із можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 000 000 грн та у випадку внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді та суду за кожним їх викликом та вимогою; повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого (детектива), прокурора; утримуватися від спілкування з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Клопотання обґрунтовано тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000088 від 22.02.2024, в рамках якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 369 КК України. 20.06.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та одночасно визначено підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 000 грн, за умови внесення якої на підозрюваного покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України. Згодом, ухвалою слідчого судді ВАКС від 25.07.2025 підозрюваному ОСОБА_4 змінено запобіжним захід в частині визначеного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення його розміру зі 100 000 000 грн до 90 000 000 грн. Відтак, ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.08.2025, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 04.09.2025, підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.10.2025 включно, з визначенням застави в розмірі 80 000 000 грн та за умови внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України. Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , закінчується 13.10.2025, а органу досудового розслідування передбачається здійснити ще ряд процесуальних та слідчих дій, які перешкоджають наразі завершенню досудового розслідування, а також те, що на цей час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у сторони обвинувачення виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з цим клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному.
Прокурор ОСОБА_3  у судовому засіданні підтримала клопотання повністю та просила його задовольнити, зазначивши, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. 
Не погоджуючись з поданим клопотанням детектива, сторона захисту заперечила щодо його задоволення, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зважаючи на те, що детективом не надано доказів на підтвердження заявлених ризиків, а всі доводи зазначені у клопотанні є надуманими, на переконання сторони захисту, у задоволенні клопотання слід відмовити, а в разі необхідності все ж таки застосування запобіжного заходу, то застосувати інший більш м`який запобіжний захід, враховуючи погіршення здоров`я підозрюваного, який тривалий час перебуває в СІЗО, не пов`язаний з триманням під вартою. Втім, якщо слідчий суддя дійде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу тримання під вартою, то сторона захисту просить встановити помірну для підозрюваного ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 млн грн.
Сторона захисту просила врахувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , як обвинувачено у кримінальному провадженні № 52023000000000358 від 03.08.2023, сплачену ним заставу в розмірі 89 001 244 грн по іншій справі, часткове зменшення та повернення такої застави, але при цьому зазначає, що підозрюваний не отримував цих коштів, та захисники жодним чином не наголошують на тому, що саме повернення застави по кримінальному провадженню № 52023000000000358 стане підставою для сплати застави у кримінальному провадженні № 52024000000000088, а тому такі твердження прокурора є голослівними. Крім того, доводи прокурора про те, що обставини за цими двома кримінальними провадженнями є різними та не стосуються однин одного, а отже відповідно і докази є різним не підлягають дійсності, оскільки на переконання сторони захисту, факт сплати застави кримінальному провадженню № 52023000000000358 ОСОБА_4 , окрім іншого, тягне в собі зміни фінансового стану підозрюваного у № 52024000000000088. Так, на погіршення майнового стану підозрюваного виплавають безліч факторів, серед яких, зокрема, але не виключно є оплата за два курси лікування батька похилого віку, відсутність на даний час заробітку через перебування під вартою. До того ж сторона обвинувачення посилалась на родичів, які не є членами сім`ї ОСОБА_4 , не ведуть спільного господарства та побуту, а є дальніми родичами, а тому врахування їх доходів є безпідставним, так само, як і посилання на те, що ОСОБА_4 є кінцевим бенефіціарним власником компанії «KSM Group», до якої входять юридичні особи, які належать наближеним членам сім`ї й родичам підозрюваного та контролюються ОСОБА_4 .. Все майно підозрюваного та його дружини наразі арештоване. Разом з тим, твердженнями прокурора щодо отримання ОСОБА_4 доходу від іноземної Автрійської компанії «SKS Bau @ Engineering GmbH» також не відповідають дійсності, оскільки вказана компанія наразі є неприбутковою. 
Заслухавши доводи та пояснення підозрюваного та його захисників, доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як свідчать подані матеріали, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000088 від 22.02.2024, в рамках якого 12.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 369 КК України, а саме: в організації вчинення за попередньою змовою групою осіб закінченого замаху на зловживання службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що могло спричинити тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, а також у наданні службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище та третій особі неправомірної вигоди, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища.
За змістом повідомлення про підозру у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2021 року, у фактичного контролера ТОВ «Сітігазсервіс» ОСОБА_4 та заступника директора ТОВ «Сітігазсервіс» ОСОБА_27 виник умисел на отримання для забудови всупереч встановленому законодавством порядку земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:179:0013, площею 11,1502 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43 (Земельна ділянка) з метою з метою подальшого будівництва на її території житлового комплексу, продажу нерухомості в збудованому житловому комплексі та отримання прибутку для зазначеного товариства.
В подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2021 року ОСОБА_28 було розроблено злочинний план отримання ТОВ «Сітігазсервіс» для забудови всупереч встановленому законодавством порядку Земельної ділянки, для реалізації якого він залучив Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_29 , державного секретаря Міністерства розвитку громад та територій України ОСОБА_30 , директора ДП «Укркомунобслуговування» ОСОБА_31 та радника Міністра розвитку громад та територій України на громадських засадах ОСОБА_32 .
Виконуючи свою частину розробленого ОСОБА_28 злочинного плану, який 06.07.2022 був уточнений ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_27 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс», зловживаючи своїм службовим становищем, підписав наказ Міністерства розвитку громад та територій України (далі Мінрегіону) від 15.07.2022 № 126 (далі - Наказ № 126), відповідно до якого ДП «Укркомунобслуговування» визначено балансоутримувачем на праві господарського відання, за яким закріплено державне майно, що належить до сфери управління Мінрегіону - цілісний (єдиний) майновий комплекс Державної агрофірми «Квіти України», розташований за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43 (далі - ЦМК), та наказ Мінрегіону від 03.11.2022 № 203 «Про деякі питання розгляду звернення ДІІ «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 № 408», з метою створення умов для подальшого укладення між ДП «Укркомунобслуговування» та ТОВ «Сітігазсервіс» договорів щодо земельної ділянки.
16.11.2022 державний секретар ОСОБА_36 , будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, всупереч інтересам служби, виконуючи свою частину злочинного плану, усвідомлюючи відсутність у себе відповідних повноважень, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам держави та в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс», листом № 7/21/12297-22 надав від імені Мінрегіону дозвіл ДП «Укркомунобслуговування» на укладення значного господарського зобов?язання із ТОВ «Сітігазсервіс».
09.12.2022 директор ДП «Укркомунообслуговування» ОСОБА_37 , будучи службовою особою, усвідомлюючи те, що істотні умови інвестиційних договорів є очевидно невигідними, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс», уклала з ТОВ «Сітігазсервіс» договір № 09/12/2022-1 від 09.12.2022, предметом якого с передача ДП «Укркомунобслуговування» та виконання ТОВ «Сітігазсервіс» прав та функцій замовника (забудовника) будівництва на земельній ділянці загальною площею 11,15002 га, розташованій по вул. Тираспольській, 43 у м. Києві; договір № 09/12/2022-2 від 09.12.2022, предметом якого є зобов?язання та права сторін по проектуванню, реконструкції та будівництва об?єкта реконструкції на земельній ділянці, з метою отримання кожною із сторін своєї частини в реконструйованому та побудованому об?єкті в порядку та на умовах зазначених в договорі; договір від 09.12.2022 про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), відповілно до якого ДП «Укркомунобслуговування» надає, а ТОВ «Сітігазсервіс» приймає в строкове користування Земельну ділянку для реалізації ТОВ «Сігігазсервіс» права на забудову та підписала акт приймання-передачі Земельної ділянки від
ДП «Укркомунобслуговування» до ТОВ «Сітігазсервіс».
За умови виконання сторонами умов зазначених договорів ДП «Укркомунобслуговування» недоотримало б нерухоме майно на суму 1 086 427 330,60 гривень, що могло спричинити тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на зазначену суму.
Також ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з т.в.о. директора ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест» ОСОБА_27 в період часу з 17.05.2022 по 22.07.2022, та 26.08.2022 залучивши не обізнану зі злочинними планами директора ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест» ОСОБА_13 надав ОСОБА_29 неправомірну вигоду у вигляді знижки на придбання об?єктів інвестування (квартир) для нього та для визначених ОСОБА_29 гретіх осіб на загальну суму 14 616 515,50 грн, а саме: ОСОБА_19 у розмірі 5 650 085 грн, ОСОБА_18 у розмірі 1 241 960 грн, ОСОБА_15 у розмірі 7 724 470,50 грн, 02.09.2022 ОСОБА_4 надав ОСОБА_29 неправомірну вигоду у вигляді книги «Собрание сочинений Г.С. Сковороды том 1» вартістю 1000 доларів Федеральної резервної системи США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 02.09.2022 становило 36 658,6 грн. за підписання з використанням свого службового становища в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс» наказу Міністерства розвитку громад та територій України (далі Мінрегіону) від 15.07.2022 № 126 (далі - Наказ № 126), відповідно до якого ДП «Укркомунобслуговування» визначено балансоутримувачем на праві господарського відання, за яким закріплено державне майно, що належить до сфери управління Мінрегіону - цілісний (єдиний) майновий комплекс Державної агрофірми «Квіти України», розташований за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43 (далі - ЦМК), та наказу Мінрегіону від 03.11.2022 № 203 «Про деякі питання розгляду звернення ДП «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 № 408», з метою створення умов для подальшого укладення між ДП «Укркомунобслуговування» ТОВ «Сітігазсервіс» договору № 09/12/2022-1 від 09.12.2022, договору № 09/12/2022-2 від 09.12.2022, договору від 09.12.2022 про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) земельної ділянки.
20.06.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та одночасно визначено підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 000 грн, за умови внесення якої на підозрюваного покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згодом, ухвалою слідчого судді ВАКС від 25.07.2025 підозрюваному ОСОБА_4 змінено запобіжний захід в частині визначеного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення його розміру зі 100 000 000 грн до 90 000 000 грн. 
Відтак, ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.08.2025, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 04.09.2025, підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.10.2025 включно, з визначенням застави в розмірі 80 000 000 грн та за умови внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Отже, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , закінчується 13.10.2025, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою. 
Строк досудового розслідування продовжено ухвалою слідчого судді ВАКС від 08.08.2025 на п`ять місяців до 12.11.2025. 
Сторона обвинувачення наголошує, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають спрямуванню обвинувального акта до суду до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 , а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування. 
Так, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст. 2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Виконання зазначених дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Таким чином, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не може бути закінчено у межах строку дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків.
Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченими ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 52024000000000088 від 22.02.2024 обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень достатніми.
Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження. 
Із наданих матеріалів вбачається, що наведені в повідомленні про підозру ОСОБА_4 від 12.06.2025 обставини та долучені до клопотання докази вказують на причетність останнього до подій, що досліджуються в рамках даного кримінального провадження та відповідно до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 369 КК України, що виправдовує подальше розслідування. 
При цьому слід зазначити, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні. З огляду на що, питання сторони захисту щодо коректності чи не коректності вислову «необумовлена неправомірна вигода», викладеному у повідомленні про підозру, знаходиться поза межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.
Разом з тим, під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та продовження строку його дії слідчими суддями неодноразово перевірялась наявність обґрунтованості підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. До того ж такі ухвали слідчих суддів були переглянуті в апеляційному порядку та за результатами перегляду, колегії суддів дійшли висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Окрім того, стороною захисту до матеріалів клопотання не надано доказів, які б свідчили про помилковість раніше зроблених висновків та які були б достатніми для висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є вочевидь необґрунтованою.
Стороною захисту наголошувалось про важливість саме вагомості доказів, якими обґрунтовується підозра, а тому ставиться під сумнів балансова вартість земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43 та об`єкту – комплексу нежитлових будівель та споруд, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, 43, що, на переконання захисників, явно завищена, чим спростовують твердження сторони обвинувачення щодо можливих збитків та вартості об`єктів нерухомості, які стали підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу та надмірного розміру застави. Тож стороною захисту заперечується достовірність оцінки земельної ділянки як доказу.
У той же час, оскільки на цій стадії встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи, а також дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про недостовірність, суперечливість чи недостатність зазначених у повідомленні про підозру від 12.06.2025 ОСОБА_4 доказів, оскільки захисник насправді пред`являє до оцінки наданих доказів такі ж високі вимоги, як під час розгляду обвинувального акта по суті. 
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).
При цьому, як стверджує сторона обвинувачення, встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до підозрюваного запобіжного заходу. 
Перевіряючи наявність ризиків, які обґрунтовує детектив та підтримав прокурор, слідчий суддя виходить з того, що наявні (встановлені) на початковому етапі слідства ризики по мірі розслідування кримінального провадження мають тенденцію до зменшення та втрати своєї актуальності і для підтвердження існування або відсутності таких ризиків на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на переконання слідчого судді, необхідно враховувати попередню поведінку підозрюваного, складність справи, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень тощо.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. 
На переконання слідчого судді, заявлений детективом та підтверджений прокурорм ризик переховування  ОСОБА_4  від органів досудового розслідування та/або суду на даний час продовжує існувати. Такий ризик обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 .. Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження. Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 , на виконання покладеного на нього процесуального обв`язку, здав свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до відповідних органів, не свідчать про відсутність ризику, враховуючи можливість його повернення власнику чи отримання ним нових паспортів.
Скрутний майновий стан, який, на думку сторони захисту, не дозволяє забезпечити переховування підозрюваного, не приймається слідчим суддею як підстава відсутності такого ризику, оскільки така обставина може змінитися в майбутньому, враховуючи, до прикладу, той факт, що ОСОБА_4 після звільнення з-під варти в праві відновитися на посаді директора ТОВ «КСМ-ГРУП», в результаті чого отримуватиме постійний дохід, а також тяжкість кримінального правопорушення та можливого отримання за нього покарання не невелює існування такого ризику.
Наявність ризику знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що після набуття статусу підозрюваного ОСОБА_4 отримав можливість оцінити обсяг наявних у сторони обвинувачення доказів, а також роль речей і документів, які можуть бути використані як докази, може використати набуті службові, професійні та особисті зв`язки, зокрема серед посадових осіб Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Офісу Президента України, із метою вчинення впливу та тиску на посадових осіб Мінрегіону, ДП «Укркомунобслуговування», Державної агрофірми «Kвіти України» та інших осіб із метою вжиття заходів щодо знищення, приховування або спотворення речей чи документів, актуальних для досудового розслідування, у тому числі тих, що перебувають у володінні вищезазначених суб`єктів владних повноважень, а також може здійснювати перешкоди в отриманні (вилученні) таких речей і документів стороною обвинувачення.
Таким чином, на цій стадії здійснення досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти дії задля створення штучних доказів своєї невинуватості.
Крім того, існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні підтверджене встановленою КПК України процедурою отримання показань від свідків, тим, що незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрювану особу, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, що не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із ним, наявністю цього ризику не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.
За таких обставин слідчий суддя переконаний, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, а тому такий ризик не перестав існувати.
З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних.
Слідчим суддею береться до уваги особиста ситуація (обставини) підозрюваного, його сімейний та майновий стан.
Таким чином, враховуючи обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні тяжких корупційних кримінальних правопорушень, які підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан, а також встановлену наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та/або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає необхідність у продовженні застосованого щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - обґрунтованою. Окрім того, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім стримуючим фактором для ОСОБА_4 від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій, з метою перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків. До того ж відомостей, які свідчили б про неможливість застосування (продовження застосування) до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не надано. 
За таких обставин, слідчий суддя вважає клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Окрім того, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Застава як один із запобіжних заходів полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України). 
У той же час застава є достатньо ефективним альтернативним запобіжним заходом, в основу якого покладено економічну заінтересованість у збереженні грошової суми та моральні та/або матеріальні зобов`язання підозрюваного, обвинуваченого перед іншими фізичними або юридичними особами, які виступили заставодавцями. Державний примус у процесі застосування застави породжується реальною загрозою втрати заставодавцем грошей у разі невиконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Свобода підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні цього запобіжного заходу обмежується шляхом загрози майнових втрат. А тому, застава є досить дієвим запобіжним заходом, що з одного боку не тягне за собою накладення такого широкого кола обмежень прав і свобод людини як запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту, а з іншого - є запобіжником, що стримує особу від проявів неналежної процесуальної поведінки.
Так, у клопотанні детектив просить визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 млн грн.
Сторона захисту зауважила, що у ОСОБА_4 та його дружини відсутні матеріальні активи, які б дозволили внести заставу у такому розмірі. 
За доводами сторони захисту, матеріальний стан підозрюваного наразі суттєво погіршився, оскільки у зв`язку з перебуванням під вартою, він не може працювати і отримувати заробітну плату. Надані стороною захисту документи свідчать про загальний дохід родини підозрюваного з 2022 по 2025 роки у розмірі близько 8 млн грн. Все майно підозрюваного та його дружини наразі арештоване. ОСОБА_4 не отримує доходу від іноземної Автрійської компанії «SKS Bau @ Engineering GmbH», як стверджує прокурор, оскільки вказана компанія наразі є неприбутковою. Тож, на переконання сторони захисту, твердження сторони обвинувачення щодо достатнього майнового стану підозрюваного є безпідставними, надуманими і жодними об`єктивними доказами не підтвердженими. Крім того, визнавши наявність у ОСОБА_4 достатніх майнових ресурсів, сторона обвинувачення фактично дискримінує обставину для встановлення обмежень законних прав та свобод підозрюваного.
Окрім того, заслуговують на увагу доводи захисників про те, що ОСОБА_4 , як обвинуваченим у кримінальному провадженні №52023000000000358 від 03.08.2023, внесено грошові кошти у розмірі 89 001 244,00 гривень в якості застави на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 27.09.2024 у справі № 991/9167/24.
Слідчий суддя враховує такі аргументи сторони захисту, оскільки такі обставини безумовно впливають на майновий стан ОСОБА_4 та його можливості щодо внесення на рахунок суду грошових коштів в значних обсягах.
У той же час, слідчий суддя враховує, що розмір застави, визначений ухвалами слідчого судді ВАКС від 20.06.2025, 25.07.2025, 15.08.2025 в межах кримінального провадження № 52024000000000088 від 22.02.2024, до цього часу за підозрюваного не внесений, що вказує на те, що такий розмір застави може бути непомірним для ОСОБА_4 ..
Втім, не можна залишити поза увагою те, що найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_4 із 20.06.2025, тобто з моменту взяття під варту, з того часу він безперервно утримується в слідчому ізоляторі. 
Окрім того, нових вагомих доказів щодо обґрунтування майнового стану ОСОБА_4 на рівні, що дозволяє йому внести заставу в раніше визначеному обсязі, слідчому судді не надано.
Поряд з цим варті уваги і висновки, викладені в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15.05.2023 у справі №991/3711/23, зокрема, щодо того, що стандарт доказування стороною обвинувачення відповідного майнового стану підозрюваної особи з перебігом ефективного досудового розслідування має зростати, особливо у разі, якщо: встановлення попереднього розміру застави базувалось серед іншого на припущенні про можливість володіння нею значними активами на підставі непрямих доказів; а також факту тривалого невнесення застави в раніше визначеному розмірі.
Разом з тим, вартим уваги є те, що розмір застави визначається судом із урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Тобто, слідчий суддя при визначенні розміру застави керується об`єктивними фактами та обставинами, які відображаються поданими матеріалами у справі, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, його причетність до злочину, та не прирівнює розмір завданих збитків чи суму неправомірної вигоди до розміру застави. Аналіз же цих обставин в цілому допомагає визначити, чи є застава відповідною для підозрюваного.
Слідчий суддя дійшов висновку, що рівень матеріального забезпечення підозрюваного чи членів його сім`ї сам по собі не може розцінюватися як виключна обставина, яка дає право слідчому судді на вихід за встановлені законом межі при визначенні розміру застави, оскільки безпосередньо не стосується обставин інкримінованого правопорушення.
В рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Проаналізувавши вищевикладене, оцінивши доводи у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність визначення ОСОБА_4 заставу у меншому розмірі, ніж заявлено стороною обвинувачення. 
Застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, на переконання слідчого судді, він не може бути завідомо непомірним для нього та повинен надавати можливість внести таку заставу, тому варто виходити із можливості внесення такої застави. Водночас, розмір застави має надавати впевненість у тому, що вона зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, тобто має бути достатнім стримуючим фактором, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. 
З урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що застава у розмірі 60 000 000 грн зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки на даній стадії досудового розслідування нівелює встановлені ризики та зможе урівноважити інтереси сторін щодо запобігання вчиненню дій, спрямованих на перешкоджання здійсненню кримінального провадження, та буде стримуючим фактором.
Для зменшення наведених вище ризиків на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність застосування яких стороною обвинувачення доведено, а саме: прибувати до слідчого (детективів НАБУ) які здійснюють досудове розслідування, прокурора та суду за кожним викликом; не відлучатись із міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання детектива про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вже зазначалося вище, ухвалою слідчого судді ВАКС від 08.08.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000088 від 22.02.2024 до 12.11.2025.
 Отже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строком на тридцять п`ять днів, тобто до 12.11.2025 включно, тобто в межах строку досудового розслідування у кримінальному проваджені № 52024000000000088 від 22.02.2024.
Водночас обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави у визначеному слідчим суддею розмірі.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Слід зазначити, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 194, 196, 201, 369-376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 369 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на тридцять п`ять днів, тобто до 12.11.2025 включно.
Одночасно визначити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 000 000 грн (шістдесят мільйонів гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду:
Код ЄДРПОУ 42836259
Номер рахунку за стандартом ІВАN НОМЕР_1 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, такі обов`язки:
-прибувати до слідчого (детективів НАБУ) які здійснюють досудове розслідування, прокурора та суду за кожним викликом;
-не відлучатись із міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ;
-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків - покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52024000000000088 від 22.02.2024.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. 

Слідчий суддя ОСОБА_1