УХВАЛА

04 листопада 2025 року 
м. Київ
справа №240/21918/24
адміністративне провадження № К/990/44088/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Гриціва М.І.,  Стеценка С.Г., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 та на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду 02.10.2025 у справі № 240/21918/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
27.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (далі також - позивач, заявник, ОСОБА_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.05.2025.
Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Щодо оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025, колегія суддів зазначає таке
Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року у справі №  240/21918/24  повернув особі, яка її подала.
Отже, ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 не була переглянута в апеляційному порядку.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції тільки після їх апеляційного перегляду.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 не переглядалася в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження в частині оскарження цього судового рішення слід відмовити.
Щодо оскарження ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду 02.10.2025, колегія суддів зазначає таке. 
Як було зазначено вище, ухвалою від 01.09.2025 Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою повернув  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року у справі № 240/21918/24.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду 02.10.2025 про повернення апеляційної скарги у цій адміністративній справі у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не містить обґрунтувань щодо новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, у зв`язку з чим колегія суддів констатує, що позивачем не наведено доводів на підтвердження того, що судове рішення Верховного Суду за наслідками розгляду його скарги на ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до посилань на підстави непогодження з оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення його апеляційної скарги.
Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Повернення апеляційної скарги не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи та не перешкоджає повторному зверненню, у разі усунення причин, що стали підставою для її повернення.
Аналіз ухваленого у даній справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження в частині оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду 02.10.2025 відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 та на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду 02.10.2025 у справі № 240/21918/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя- доповідач                                                                                          Л. В. Тацій
Суддя                                                                                                              М. І. Гриців
Суддя                                                                                                              С. Г. Стеценко