УХВАЛА
 
18 листопада 2025 року
 
м. Київ
 
справа № 523/3076/20
 
провадження № 61-13856ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання розпоряджень органу приватизації та свідоцтв про право власності недійсними, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання вчинити певні дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.                 05 листопада 2025 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє
представник - адвокат Ковальчук О. О., через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року, повний текст якої складено 13 жовтня 2025 року. 
 
2.                 Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених 
статтею 392 ЦПК України. 
 
3.                 Згідно зпунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків
(для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти
(за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
 
4.                 Касаційна скарга не містить інформації щодо адреси електронної пошти
ОСОБА_1 та не містить відомостей про наявність або відсутність у
ОСОБА_1 електронного кабінету.
 
5.                 Згідно з пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинного бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
 
6.                 Заявником у касаційній скарзі не вказано відповідача - Департамент міського господарства Одеської міської ради та передбачених пунктом 3
частини другої статті 392 ЦПК України відомостей щодо вказаного відповідача.
 
7.                 Крім того, частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)                якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)                якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)                якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)                якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
8.                 Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
9.                 Разом з цим, при поданні касаційної скарги з підстав, передбачених частиною першою статті 411 цього Кодексу зазначаються обґрунтування необхідності скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд, а саме:
1)                справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2)                в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3)                судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;
4)                судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;
5)                справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
6)                судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;
7)                суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
 
10.            При поданні касаційної скарги з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу зазначаються обґрунтування підстав для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд та/або порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме:
1)                суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або
2)                суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3)                суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4)                суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
11.            Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
 
12.            При цьому, обов`язковою умовою касаційного оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є обґрунтованість підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
13.            Так, підставою касаційного провадження заявник зазначає пункт 1 
частини другої статті 389 ЦПК України. Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо дослідження зібраних у справі доказів, а також необґрунтоване відхилення клопотання про витребування  доказів, що має ознаки касаційного оскарження з підстав, визначених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу).
 
14.            У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
15.            При цьому Верховний Суд не наділений повноваженнями замість заявника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, що не наведені у касаційній скарзі.
 
16.            Тому заявнику, у разі необхідності, необхідно уточнити підстави касаційного провадження та навести щодо них відповідні обґрунтування.
 
17.            Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються: копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
 
18.            Касаційна скарга не містить доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів до неї матеріалів учасникам справи, з урахуванням положень 
статті 43 цього Кодексу.
 
19.            Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
20.            До касаційної скарги не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
21.            Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
22.            Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
23.            Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
 
24.            Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
25.            Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив 2 102 гривень.
 
26.            Позов у цій справі подано у 2020 році та пред`явлено три вимоги немайнового характеру.
 
27.            Враховуючи викладене, за подання цієї касаційної скарги, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4 035,84 грн (2 102 * 0,4 * 3 * 200 % * 0,8).
 
28.            Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у
м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
29.            Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України
«Про судовий збір».
 
30.            За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, надати докази її надсилання учасникам справи та документ, що підтверджує сплату судового збору.
 
31.            Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених
статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
 
32.            Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року залишити без руху.
 
Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     А. А. Калараш