ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року 
м. Київ
справа № 380/6921/24
адміністративне провадження № К/990/8296/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Желєзного  І.  В.,
суддів: Білак  М.  В., Мацедонської В. Е.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі №   380/6921/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), про визнання протиправними дій,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та історія справи
1. У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, скаржниця) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.  Львів), про визнання протиправними дій.
2. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024  року позовну заяву повернуто особі, яка її подала відповідно до пункту 1 частини четвертої  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України).
3. Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивачка оскаржила її в апеляційному порядку. 
4. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09 жовтня 2024  року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та запропонував у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору, апеляційної скарги із зазначенням у ній вимог особи, яка подає апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції та обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Крім того, Восьмий апеляційний адміністративний суд роз`яснив особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційна скарга буде повернута особі, яка подала апеляційну скаргу.
5. На виконання ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху 11 листопада 2024 року позивачка подала до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги та про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване незадовільним майновим станом. На підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 надала до суду копію довідки Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області № 1300-5211-8/177144 від 22 жовтня 2024 року, згідно даних якої вона станом на 01  жовтня 2024 року не перебуває на обліку в Пенсійному фонді як пенсіонер; копію довідки про неотримання допомоги Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №  1046 від 23 жовтня 2024 року, згідно з даними якої станом на 23 жовтня 2024 року вона не перебуває на обліку як одержувач державних соціальних допомог; копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 по 4 квартал 2023 року, в якому зазначено, що інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня.
6. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада          2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Клопотання позивачки про продовження процесуального строку задоволено та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03  вересня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 380/6921/24 (на 10 днів з дня отримання копії ухвали).
7. Надаючи оцінку заявленому клопотанню про звільнення від сплати судового збору, Восьмий апеляційний адміністративний суд зазначив, що неперебування на обліку в пенсійному органі, чи неотримання допомоги у відділі соціального захисту, чи відсутність даних про доходи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не є апріорі підтвердженням наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки скаржник може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати чи пенсії, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, тощо. При цьому, суд повинен враховувати майновий стан сторони загалом, а не лише відсутність окремих джерел доходу, в даному випадку тих, що підлягають оподаткуванню.
8. Також суд апеляційної інстанції зауважив, що відомості з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосуються 2023 року, а апеляційну скаргу подано до суду 19  вересня 2024 року.
9. Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що скаржниця не надала достатніх доказів неможливості сплати судового збору, які б підтверджували, що судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за минулий рік.
10. Отримавши вказану ухвалу, 31 грудня 2024 року скаржниця подала до суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване незадовільним майновим станом. На підтвердження доводів зазначеного клопотання щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору позивачка додала: копію довідки Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області № 1300-5211-8/193804 від 27  листопада 2024 року, згідно даних якої вона станом на 01  листопада 2024 року не перебуває на обліку в Пенсійному фонді як пенсіонер; копію довідки про неотримання допомоги Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №  1144                           від 25  листопада 2024 року, згідно даних якої станом на 25 листопада 2024  року вона не перебуває на обліку як одержувач державних соціальних допомог; копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2022 року по 3  квартал 2024 року, в якому зазначено, що інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня.
11. 01 січня 2025 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивачки про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.
12. 02 січня 2025 року у Восьмому апеляційному суді зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 у новій редакції, в якій позивачка просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів та з урахуванням її клопотання від 31 грудня 2024 року.
13. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025  року відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги. Апеляційну скаргу на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року про повернення позовної заяви у справі                          № 380/6921/24 повернуто скаржниці.
14. Суд апеляційної інстанції зауважив, що з аналізу статті 8 Закону України від 08  липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) вбачається, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Тому, ураховуючи наведене, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи та предмет спору, автор апеляційної скарги не є суб`єктом, на якого в цьому випадку розповсюджується дія законодавства щодо звільнення від його сплати.
15. Восьмий апеляційний адміністративний суд повторно вказав, що неперебування на обліку в пенсійному органі, чи неотримання допомоги у відділі соціального захисту, чи відсутність даних про доходи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не є апріорі підтвердженням наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки скаржник може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати чи пенсії, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, тощо. До того ж суд повинен враховувати майновий стан сторони в цілому, а не лише відсутність окремих джерел доходу, у цьому випадку тих, що підлягають оподаткуванню.
16. Щодо клопотання скаржниці про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги Восьмий апеляційний адміністративний суд зазначив, що скаржниця мала достатньо часу для виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, однак належних і допустимих доказів на підтвердження вжиття заходів спрямованих на сплату судового збору суду апеляційної інстанції не надала, у встановлений судом строк та на момент постановлення ухвали, недоліки апеляційної скарги не усунула. 
Короткий зміст та обґрунтування наведених в касаційній скарзі вимог
17. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 14 січня 2025 року, позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, на обґрунтування якої зауважила, що зазначена ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
18. Скаржниця стверджує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки усім наявним у справі доказам, що підтверджували підстави для звільнення її від сплати судового збору, дійшов помилкового висновку, що вона не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо звільнення від сплати судового збору та не застосував частину першу статті 133 КАС України з урахуванням положень статті 8 Закону № 3674-VI.
19. На підставі викладеного скаржниця просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції на розгляд нового складу для продовження вирішення питання про усунення недоліків апеляційної скарги.
Позиція інших учасників справи
20. На момент розгляду справи, відзив на касаційну скаргу від відповідача до Верховного Суду не надходив.
21. Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.
Рух касаційної скарги
22. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 30 червня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі № 380/6921/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), про визнання протиправними дій та витребував із Львівського окружного адміністративного суду справу №  380/6921/24.
23. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від            20 листопада 2025 року справу №  380/6921/24 призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ КАСАЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів першої та апеляційної інстанцій, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
24.  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить із такого.
25. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02  червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
26. Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 КАС України.
27. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої, частини шостої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
28. За правилами частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, зокрема, щодо залишення скарги без руху, із зазначенням її недоліків та способу і строку їхнього усунення.
29. За умовами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
30. Як убачається з матеріалів справи, ухвалою від 09 жовтня 2024  року Восьмий апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу позивачки без руху із наданням десятиденного строку з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору, надання апеляційної скарги із зазначенням у ній вимог особи, яка подає апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції та обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
31. На виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги (яке обґрунтоване перебуванням на стаціонарному лікуванні) та про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку із незадовільним майновим станом. 
32. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада        2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Клопотання позивачки про продовження процесуального строку задоволено. Продовжено строк для усунення ОСОБА_1 недоліків апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03  вересня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 380/6921/24, зазначених в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року.
33. Колегія суддів звертає увагу, що Восьмий апеляційний адміністративний суд в зазначеній вище ухвалі вказав на необхідність надання до суду доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану скаржниці. При цьому зазначив, що неперебування на обліку в пенсійному органі, чи неотримання допомоги у відділі соціального захисту, чи відсутність даних про доходи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не є апріорі підтвердженням наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки скаржник може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати чи пенсії, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, тощо.
34. Восьмий апеляційний адміністративний суд наголосив на тому, що суд повинен враховувати майновий стан сторони в цілому, а не лише відсутність окремих джерел доходу, в даному випадку тих, що підлягають оподаткуванню. Без пред`явлення документів, з яких можна визначити сукупний розмір річного доходу, розгляд клопотання про звільнення від сплати судового збору є неможливим, як і подальший розгляд апеляційної скарги.
35. При цьому колегія суддів звертає увагу, що Восьмий апеляційний адміністративний суд, продовжуючи строк для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, не зазначив, яка саме додаткова інформація (відомості) повинна бути наведена скаржницею в клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі (крім наданих нею документів, якими вона підтверджувала свій незадовільний майновий стан) для належного встановлення рівня її майнового стану.
36. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржниця не надала достатніх доказів неможливості сплати судового збору, які б підтверджували, що судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за минулий рік, але при цьому не конкретизував, яку саме додаткову інформацію (додаткові відомості) необхідно надати для вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі.
37. Колегія суддів звертає увагу на те, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви (апеляційної скарги) та спосіб їх усунення (частина друга статті 168 КАС України).
38. Посилання Восьмого апеляційного адміністративного суду на ухвалу Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 640/20109/19 не може вважатися таким, що підтверджує належне зазначення скаржниці способу усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки в кожному конкретному випадку майновий стан особи визначається індивідуально. При залишенні апеляційної скарги без руху (продовженні строку на усунення недоліків апеляційної скарги) суд, якщо вважає недостатньою надану скаржницею інформацію, повинен конкретизувати, які саме додаткові відомості (наявність майна тощо) необхідно надати скаржниці для усунення відповідних недоліків, зокрема щодо встановлення рівня її майнового стану. У випадку, що є предметом дослідження, суд апеляційної інстанції не вказав, яку інформацію скаржниці необхідно зазначити, крім тієї, яку вона неодноразово зазначала та надавала відповідні документи.
39. На виконання вимог вказаної ухвали 31 грудня 2024 року від позивачки на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване незадовільним майновим станом та надала копію довідки Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області № 1300-5211-8/193804 від 27  листопада 2024  року, згідно даних якої вона станом на 01  листопада 2024 року не перебуває на обліку в Пенсійному фонді як пенсіонер; копію довідки про неотримання допомоги Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №  1144 від 25  листопада 2024 року, згідно даних якої станом на 25 листопада 2024  року вона не перебуває на обліку як одержувач державних соціальних допомог; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 13 грудня 2024 року (за період 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2024  року).
40. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025  року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 380/6921/24 повернуто особі, яка її подала, з мотивів неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк.
41. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що з урахуванням вимог статті 8 Закону № 3674-VI, суб`єктного складу учасників цієї справи та предметe спору, позивачка не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства про звільнення від сплати судового збору.
42. Восьмий апеляційний адміністративний суд повторно зазначив, що неперебування на обліку в пенсійному органі, чи неотримання допомоги у відділі соціального захисту, чи відсутність даних про доходи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не є апріорі підтвердженням наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки скаржник може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати чи пенсії, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, тощо. При цьому, суд повинен ураховувати майновий стан сторони в цілому, а не лише відсутність окремих джерел доходу, у цьому випадку тих, що підлягають оподаткуванню.
43. Також суд апеляційної інстанції повторно послався на ухвалу Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 640/20109/19, в котрій сформульовано висновок, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.
44. У цій же справі Верховний Суд, відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, вказав, що надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній рік не свідчать про відсутність у заявника інших джерел доходів, доводи про скрутний майновий стан належними та допустимими доказами не підтверджені.
45. З огляду на викладене, оскільки апелянт не надав належних і допустимих доказів для звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення поданого клопотання відсутні.
46. Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції передчасним, з огляду на таке.
47. Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору або відстрочити його сплату та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені статтею 8 Закону № 3674-VI.
48. Відповідно до статей 1 та 2 Закону № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
49. Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
50. Суд також виходить із того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
51. За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
52. Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
53. Таким законом є Закон № 3674-VI з його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
54. Відповідно до частини першої статті 8 Закон № 3674-VI, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
55. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
56. Згідно із статтею 8 Закону № 3674-VI при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи. 
57. Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас наведені правові норми дають підстави для висновку про те, що зменшення тягаря несення судових витрат є не безумовним обов`язком суду.
58. Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести обставини щодо її майнового стану та за наявності обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.
59. Колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
60. Колегія суддів зауважує, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
61. При цьому саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору.
62. У випадку, що є предметом дослідження, на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору у суді апеляційної інстанції позивачка надала: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 13 грудня 2024 року (за період 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2024 року), у яких вказано про відсутність доходів за вказаний період; копію довідки Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області № 1300-5211-8/193804 від 27  листопада 2024 року, згідно даних якої вона станом на 01  листопада 2024 року не перебуває на обліку в Пенсійному фонді як пенсіонер; копію довідки про неотримання допомоги Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №  1144 від 25  листопада 2024 року, згідно даних якої станом на 25 листопада 2024  року вона не перебуває на обліку як одержувач державних соціальних допомог.
63. Тобто, у цьому випадку, з наданих скаржницею доказів вбачається, що вона, на виконання вимог статті 8 Закону № 3674-VI надала суду апеляційної інстанції відомості, які свідчать що розмір судового збору не тільки не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік, а взагалі фактично свідчать про відсутність виплачених доходів у позивача - фізичної особи за календарний рік, який передував зверненню позивачки із апеляційною скаргою.
64. Закон № 3674-VI  не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи і у кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану.
65. Але, як наголошено в постанові Верховного Суду у справі від 29 вересня 2021  року №  160/12251/20, документом, який відображає всю суму доходу позивача за попередній календарний рік може бути, зокрема, довідка про суми виплачених доходів та утриманих податків, яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
66. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27  червня 2023 року у справі № 120/3505/22, від 23 листопада 2023 року у справі  № 215/7312/20, від 12 грудня 2024 року у справі № 120/6039/22, від 25 липня          2025 року у справі № 440/11934/24.
67. Системний аналіз статей 133, 169, 296, 298 КАС України та статей 1, 2, 8 Закону № 3674-VI вказує на те, що у разі залишення апеляційної скарги без руху (продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги), суд, якщо вважає недостатньою надану скаржницею інформацію, повинен конкретизувати, які саме додаткові відомості (наявність майна, коштів на банківських рахунках тощо) необхідно надати скаржниці для усунення відповідних недоліків, зокрема щодо встановлення рівня її майнового стану.
68. З огляду на наведене, а також те з урахуванням того, що суд апеляційної інстанції не вказав на необхідність зазначення (подання) скаржницею конкретної додаткової інформації (конкретних відомостей, крім тих, які вона зазначала та надавала відповідні документи ) для встановлення рівня її майнового стану, Верховний Суд вважає висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги передчасними.
69. Ураховуючи наведене, посилання наведені ОСОБА_1 в касаційній скарзі щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
70. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
71. Згідно з положеннями статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
72. Оскільки суд апеляційної інстанцій ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року скасувати, а справу №  380/6921/24 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                     І.  В.  Желєзний
Судді                                                                                                         М.  В.  Білак
                                                                                                         В. Е. Мацедонська