УХВАЛА

01 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа №400/11526/24
адміністративне провадження № К/990/31104/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Бившевої Л.І., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2025, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі №400/11526/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ільницьких» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 22.07.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2025, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі №400/11526/24.
Ухвалою Верховного Суду від 11.08.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору, уточнення вимог касаційної скарги.
На виконання вимог вказаної ухвали податковим органом надіслано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, уточнення підстав касаційного оскарження та вимог касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2025 продовжено Головному управлінню ДПС у Миколаївській області строк для усунення недоліків касаційної скарги на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.
Податковим органом зазначено, що попередню касаційну скаргу повернуто безпідставно, відтак відповідачем у касаційній скарзі максимально деталізовано вичерпний перелік доводів щодо порушень суду апеляційної інстанції.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження контролюючим органом вказано, що судом апеляційної інстанції було порушено пункт 1 частини 1 статті 317 КАС України, прийнято постанову у справі за обставинами, на підтвердження яких ТОВ Агрофірми «Ільницьких» не змогло надати доказів.
Верховний Суд зауважує, що скаржником вчергове не вказано відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України, зазначено лише про неповний аналіз доводів сторін та наданих ними доказів. Тобто, контролюючим органом не викладено підстави касаційного оскраження, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі касаційного перегляду.
Щодо викладення вимог касаційної скарги, контролюючим органом не враховано зауваження Верховного Суду, наведені в ухвалах від 09.07.2025, від 11.08.2025, від 08.09.2025 по даній справі. Скаржником зазначено про скасування додаткового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2025, однак не враховано, що воно скасовано постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025. Про скасування даної постанови податковим органом не зазначено.
Стосовно сплати судового збору Головним управлінням ДПС у Миколаївській області вказано, що фінансування контролюючого органу відбувається періодично, з великими проміжками часу, у зв`язку з чим скаржник просить надати додатковий час для сплати судового збору.
Верховний Суд зауважує, що з дня прийняття постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 у даній справі і до дня подання вказаного клопотання 11.09.2025 контролюючий орган мав достатньо часу для приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України, зокрема в частині належного викладення вимог касаційної скарги та підстав касаційного оскарження, сплати судового збору. Натомість податковим органом не надано жодних доказів щодо вжиття відповідних заходів для виділення фінансування для сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Скаржником не обґрунтовано належними доводами зволікання з повторним поданням касаційної скарги. Так, відповідно до положень частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Частиною 2 статті 329 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Відповідно до частини 3 статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.
Касаційну скаргу подано вдруге 22.07.2025, первинну касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 09.07.2025.
Верховний Суд зауважує, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Водночас приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України, в тому числі щодо належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).
Разом з цим, Верховний Суд зауважує, що підставою для повернення попередньої касаційної скарги стало недотримання скаржником вимог статей 328, 330 КАС України щодо належного викладення підстав касаційного оскарження, тобто, саме проявлений контролюючим органом підхід до оформлення касаційної скарги став причиною для її повернення.
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
При поданні касаційної скарги вдруге Головним управлінням ДПС у Миколаївській області не дотримано вимоги процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги, не усунуто недоліки касаційної скарги на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11.08.2025, якою касаційну скаргу було залишено без руху, проігноровано зауваження Суду та не усунуто недоліки касаційної скарги в межах продовженого строку, встановленого ухвалою Верховного Суду від 08.09.2025.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 329, 330, 332, 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.
Визнано неповажними причини пропуску строку касаційного оскарження та відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про поновлення строку касаційного оскарження.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2025, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі №400/11526/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва В.П. Юрченко   Л.І. Бившева