П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/429/25	

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,
повний текст судового рішення
складено 13.05.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
                                                                           -            Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

17 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення за №9/1/15478 від 20.11.2024; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення за №9/1/15478 від 20.11.2024 та виплатити ОСОБА_1 ,  відповідну суму різниці.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі    - Закон № 2262). Відповідач відмовив у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення за №9/1/15478 від 20.11.2024  станом на 01.01.2023.
Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що вчиненню Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області передбачених постановою №45 дій щодо перерахунку пенсій передує повідомлення Пенсійного Фонду України про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, починаючи з 01.03.2018 і на сьогодні рішення про збільшення розміру грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а також про умови і порядок перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, Урядом не приймалось. Тому у відповідача відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі оновленої довідки.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задоволений. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення за № 9/1/15478 від 20.11.2024 станом на 01.01.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення за № 9/1/15478 від 20.11.2024 станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )  судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянтом посилався на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.  
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при винесенні рішення не враховано, що позивач з 18.09.2003 року по теперішній час перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком призначену відповідно Закону № 1058. Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті рішення від 13.05.2025 по справі №400/429/25 дійшов до хибного висновку про покладання зобов`язання на Головне управління провести з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення за № 9/1/15478 від 20.11.2024 станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведених виплат.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/7667/24 ОСОБА_1 надано довідку №9/1/15478 від 20.11.2024 року про розмір грошового забезпечення відповідно до ПКМУ №704 від 30.08.2017 року станом на 01.01.2023 року за посадою командир вогневих установок – старший повітряний радист, яку він займав на день звільнення із служби, до якої ІНФОРМАЦІЯ_2 включено додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у наступних розмірах: посадовий оклад - 4560,00 грн., оклад за військовим званням -1450,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років 50.0%- 3005,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 100.0%- 5925,00 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 10,0%- 300,00 грн., надбавка за кваліфікацію 5,0%~ 150,00 грн., премія - 290,0%-8700,00 грн., усього-24090,00 грн.
02.12.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки. Листом від 02.12.2024 відповідач відмовив у перерахунку пенсії.
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Згідно до ст. 10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Частиною третьою  статті 45 Закону № 1058-ІV  встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
З огляду на вищенаведене, частина 3  статті 45 Закону № 1058-IV  встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної за цим Законом, на інший. 
Суд зазначає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).
Як встановлено судом, рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Миколаєва №948010152108 ОСОБА_1 18.09.2003 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак є необґрунтованими доводи позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення за №9/1/15478 від 20.11.2024 та виплатити ОСОБА_1 ,  відповідну суму різниці, оскільки мало місце призначення пенсії позивачу за іншим  законом, а саме відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове  державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами справи. 
Суд не приймає посилання позивача у позовній заяві на судову практику Верховного Суду, оскільки зазначені постанови ухвалені за інших фактичних обставин та з іншим правовим регулюванням. Спірні правовідносини стосуються питання призначення іншої пенсії за іншим  законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.   
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.
З огляду на викладене, враховуючи, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини у даній справі, а також взагалі не надав жодної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року по справі №  400/429/25  в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року – скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька    К.В. Кравченко