УХВАЛА
 
24 жовтня 2025 року
м. Київ
 
справа № 759/24049/21
провадження № 61-14020св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
 
розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до                       ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю, за касаційними скаргами ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Кудряшов Олександр Юрійович, на постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 рокуу складі колегії суддів: Соколової В. В.,                     Мережко М. В., Поліщук Н. В., та на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у складі колегії суддів:                     Соколової В. В., Мережко М. В., Поліщук Н. В.,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням зміни предмету позову від 05 вересня 2022 року просив визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя, виділити із спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за вказаною адресою.
У січні 2022 року ( ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати її особистою приватною власністю квартиру АДРЕСА_1 .
18 жовтня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким первісний позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
Зустрічний позов ОСОБА_2 залишив без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою.
29 серпня 2024 року Київський апеляційний суд своєю постановою задовольнив частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасував рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня  2023 року та ухвалив нове судове рішення, яким задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 .
Визнав за ОСОБА_2 право власності на 96/100 частин квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв. м, житловою площею 27,2 кв. м, складається з двох житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 503680680000.
Визнав за ОСОБА_1 право власності на 4/100 частин квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв. м, житловою площею 27,2 кв. м, складається з двох житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 503680680000.
Київський апеляційний суд додатковою постановою від 26 вересня 2024 року задовольнив частково заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі                    24 070,56 грн та витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції в розмірі 43 296,00 грн.
14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Кудряшов О. Ю. , через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року.
 
З урахуванням уточненої касаційної скарги заявник просив суд скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
02 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Кудряшов О. Ю. , через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня                         2024 року.
 
В касаційній скарзі заявник просив суд скасувати додаткову постанову та ухвалити нове судове рішення про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без задоволення.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_5 , в інтересах якого діє Кудряшов О. Ю., на постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня                2024 рокута витребувано матеріали цивільної справи.
 
05 грудня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_5 , в інтересах якого діє Кудряшов О. Ю. , на додаткову постанову Київського апеляційного суду від                   26 вересня 2024 року.
 
13 грудня 2024 року на адресу Верховного Суду від представника  ОСОБА_2 - адвоката Жадобіна В. І.  надійшло клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою   ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Кудряшов О. Ю., на постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року.
 
Клопотання мотивовано тим, що ціна позову менша за 250 прожиткових мінімумів, тому справа не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Стаття 396 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для закриття касаційного провадження.
 
Верховним Судом не встановлено підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Жадобіна В. І., тому у задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження слід відмовити.
 
При цьому, як вбачається з матеріалів справи загальний розмір ціни позову за первісним та зустрічним позовами складає 1 246 650,00 грн, що перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Висновки за результатами
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, статтею 396, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника    ОСОБА_2 - адвоката Жадобіна Віталія Ігоревича про закриття касаційного провадження відмовити.  
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю, за касаційними скаргами ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Кудряшов Олександр Юрійович, на постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 рокута на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня                  2024 рокупризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          А. Ю. Зайцев
  
   М. Ю. Тітов