ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2025 року 
м. Київ
справа №6/228-АП-07
адміністративне провадження № К/9901/26349/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,
суддів: Юрченко В.П., Хохуляк В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Агрофірма «Титанік» 
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року (про відмову у відкритті апеляційного провадження) (Cудді: Бітов А.І., Лук`янчук О.В.,    Ступакова І.Г.),
у справі № 6/228-АП-07 
за позовом Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області 
до Закритого акціонерного товариства «Агрофірма «Титанік» 
про припинення підприємницької діяльності юридичної особи, -
ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2007 року Державна податкова інспекція у Голопристанському районі (далі - позивач, ДПІ у Голопристанському районі) звернулася до Господарського суду Херсонської області з позовом до Закритого акціонерного товариства «Агрофірма «Титанік» (далі - відповідач, ЗАТ «Агрофірма «Титанік») про припинення юридичної особи ЗАТ «Агрофірма «Титанік» (код 30557043), зобов`язання засновників здійснити ліквідацію юридичної особи ЗАТ «Агрофірма «Титанік» у встановленому законом порядку (т. 1 а.с. 2-3).
Постановою Господарського суду Херсонської області від 16 жовтня 2007 року задоволено позов, вирішено припинити юридичну особу-підприємця Закритого акціонерного товариства «Агрофірма «Титанік», ЄДРПОУ 30557043, вул. Ларіонова, 95-А, м. Гола Пристань Херсонської області (т. 1 а.с. 13).
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 08 вересня 2010 року призначено головою ліквідаційної комісії ЗАТ «Агрофірма «Титанік» Малюка Євгена Володимировича, встановлено строк робіт ліквідаційної комісії до 15 грудня 2010 року і зобов`язано ліквідаційну комісію (Малюка Є.В.) до 25 грудня 2020 року надати до суду повний письмовий звіт про діяльність за період роботи, інвентаризаційні відомості підприємства та інше (т. 4 а.с. 39).
28 січня 2019 року Закрите акціонерне товариство «Агрофірма «Титанік» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Херсонської області від 16 жовтня 2007 року у справі № 6/228-АП-07 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, в якій, посилаючись на встановлення за результатами проведеної контролюючим органом документальної позапланової невиїзної перевірки заниження ЗАТ «Агрофірма «Титанік» податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2005 рік (акт від 03.01.2019 року), що на момент прийняття Господарським судом Херсонської області постанови від 16.10.2007 року не могло бути відомо суду, просив суд задовольнити вказану заяву і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Державної податкової інспекції у Голопристанському районі Херсонської області (правонаступником якої є ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) (т. 3 м/с а.с. 3).
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року на підставі пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України відмовлено у задоволенні заяви ЗАТ «Агрофірма «Титанік» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Херсонської області від 16 жовтня 2007 року та залишено в силі постанову Господарського суду Херсонської області від 16 жовтня 2007 року у справі № 6/228-АП-07 (т. 3 м/с а.с. 71, 72-74).
Не погодившись з вищенаведеною ухвалою суду апеляційної інстанції, ЗАТ «Агрофірма «Титанік» звернулося 26.03.2019 року до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищенаведену ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року (яка підписана головою ліквідаційної комісії ЗАТ «Агрофірма «Титанік» - Малюком Є.В.) (т. 3  м/с а.с. 78).
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2019 року апеляційну скаргу ЗАТ «Агрофірма «Титанік» на вищенаведену ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року повернуто ЗАТ «Агрофірма «Титанік», внаслідок не усунення товариством встановлених ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року недоліків апеляційної скарги (щодо необхідності сплати судового збору за подання апеляційної скарги    в розмірі 1 921 грн) (т. 3 м/с а.с.81). При цьому мотивуючи висновок про не усунення скаржником у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції посилався на те, що копії ухвал П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху повернулись до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та «не повна адреса», що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із штриховими ідентифікаторами № 6530005206180 та № 6530005480559 (т. 3 м/с а.с. 88-89).
Вищенаведена ухвала від 31 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги не була оскаржена відповідачем в апеляційному порядку та набрала законної сили 31 травня 2019 року.
26 червня 2019 року ЗАТ «Агрофірма «Титанік» вдруге подано апеляційну скаргу на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року (яка підписана головою ліквідаційної комісії ЗАТ «Агрофірма «Титанік» - Малюком Є.В.), разом з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, яке обґрунтовано тим, що товариством не отримувалась ані ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, ані ухвала про повернення апеляційної скарги, а про їх наявність відповідачу стало відомо лише 24 червня 2019 року при ознайомленні з відповідними даними на сайті судових рішень. Такі доводи обґрунтовані заявником тим, що останній перебуває в процесі ліквідації, орган управління товариства (крім голови ліквідаційної комісії) не сформовані, працівники відсутні, у зв`язку з чим установи поштового зв`язку не перевіривши належним чином адресата, повернули листи на адресу суду. Викладена обставина, на думку скаржника була поважною причиною для поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали від 06 березня 2019 року, оскільки голова ліквідаційної комісії вчиняв усі дії направленні на отримання кореспонденції за адресою відповідача, зазначеної у ЄДРПОУ, але з незалежних від нього причин не отримав її (т. 3 м/с а.с. 98-99).
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року    відмовлено ЗАТ «Агрофірма «Титанік» у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою і залишено апеляційну скаргу без руху з наданням скаржнику десятиденного строку для усунення    встановлених судом недоліків апеляційної скарги, шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначення інших причин його пропуску (т. 3 м/с а.с. 103-104).
При цьому мотивуючи висновок про неповажність зазначених заявником причин пропуску строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції керувався тим, що копія ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху була направлена судом на адресу ЗАТ «Агрофірма «Титанік», вказану ним в апеляційній скарзі, яка співпадає з його зареєстрованою адресою, однак таке відправлення повернулося до апеляційного суду згідно довідки укрпошти за закінченням встановленого строку зберігання, а у відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 12 березня 2018 року (справа №308/13229/16-а), таке повернення поштового відправлення може вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (т. 3 м/с а.с. 103-104).
На виконання вимог вищенаведеної ухвали суду, 09 серпня 2019 року ЗАТ «Агрофірма «Титанік»        подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що ним не отримувались копії судових рішень за адресою, яка була зазначена в апеляційній скарзі з поважних причин, оскільки за цією адресою знаходяться декілька суб`єктів господарювання, що додатково підтверджується поясненнями охоронця. До того ж, заявник вказував, що лист з поштовим ідентифікатором № 6530005206180 направлявся на адресу в м. Олешки Херсонської області (замість м. Гола Пристань), а інший лист суду з поштовим ідентифікатором № 6530005480559 хоча і був направлений за адресою у м. Гола Пристань, але повернувся до суду з відміткою «неповна адреса», що підтверджується інформацією із сайту АТ «Укрпошта» (т. 3 м/с а.с. 119, 120, 123, 124).
Однак ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року на підставі вимог п. 4 ч. 1 статті 299 КАС України відмовлено ЗАТ «Агрофірма «Титанік» у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, внаслідок неповажності зазначених скаржником причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою і як наслідок, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства «Агрофірма «Титанік» на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року (т. 3 м/с а.с. 126).
Мотивуючи висновок про неповажність зазначених скаржником причин пропуску строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції керувався тим, що надані ЗАТ «Агрофірма «Титанік» пояснення охоронця ОСОБА_1 не можуть бути визнані судом належним підтвердженням поважності причин пропуску строку, оскільки будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 на відповідній посаді не надано, як і не надано належних доказів того, що за адресою: 75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Ларіонова, 95-а, що була зазначена ЗАТ «Агрофірма «Титанік» в первісно поданій апеляційній скарзі, зареєстровано декілька суб`єктів господарювання.
Крім цього, суд апеляційної інстанції врахував правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 12 березня 2018 року (справа №308/13229/16-а), у відповідності до якої, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, що свідчить про неповажність зазначених заявником причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Не погодившись з ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, ЗАТ «Агрофірма «Титанік» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою яка підписана головою ліквідаційної комісії ЗАТ «Агрофірма «Титанік» - Малюком Є.В., в якій скаржник посилався на безпідставному відмовленні у доступі до правосуддя, внаслідок порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час висновку стосовно належного вручення ухвали суду апеляційної інстанції від 31 травня 2019 року, оскільки лист з поштовим ідентифікатором № 6530005206180 направлявся на адресу в м. Олешки Херсонської області (замість м. Гола Пристань), що підтверджується інформацією із сайту АТ «Укрпошта». До того ж, за доводами скаржника, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху не направлялась представнику відповідача, голові ліквідаційної комісії товариства - Малюку Є.В. 
Враховуючи викладене, скаржник просив суд задовольнити касаційну скаргу, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 14 серпня 2019 року про повернення апеляційної скарги та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (т.11 а.с. 52-54).
Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши оскаржуване відповідачем рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною першою статті 13    Кодексу адміністративного судочинства України (далі -    КАС України) передбачено, що    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частин 1, 2    статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених    частиною другою    статті 299 цього Кодексу.
Частиною 3    статті 298 КАС України    встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених    статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з пунктом 4    частини 1 статті 299 КАС України    суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених    статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у встановлений судом строк скаржником не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або вказані у ній підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані судом неповажними.
Отже вимоги Кодексу адміністративного судочинства України передбачають можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. При цьому питання поважності причин пропуску строку звернення до суду вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів заяви про поновлення такого строку в межах кожної окремої справи.
Повертаючись до обставин даної справи колегія суддів звертає увагу, що спірним питанням даної справи в контексті доводів касаційної скарги є порушення заявника доступу до правосуддя, внаслідок безпідставної на його думку відмови у поновленні строку звернення до суду з апеляційною скаргою, поданою вдруге 26 червня 2019 року, та як наслідок відмови у відкритті апеляційного провадження ухвалою суду апеляційної інстанції від 14 серпня 2019 року, у зв`язку з не надсиланням судом апеляційної інстанції товариству, а також голові ліквідаційної комісії товариства ухвал про залишення первісно поданої апеляційної скарги без руху та її повернення заявнику.
Так, розв`язуючи спірне питання, колегія суддів звертає увагу, що загальний порядок направлення судових рішень судами передбачений статтею 251 КАС України.
Відповідно до частини 5 статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
У відповідності до частини 6 статті 251 КАС днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення (частина 11 статті 251 КАС України).
При цьому у відповідності до частини 7 статті 298 КАС України та частини 4 статті 299 КАС України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги, а також копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному    статтею 251    цього Кодексу.
Як встановлено судом касаційної інстанції, залишаючи вдруге подану апеляційну скаргу ухвалою від 16 липня 2019 року    без руху, внаслідок неповажності повідомлених заявником причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції посилався на те, що копія ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року про залишення первісно поданої апеляційної скарги без руху була направлена судом на адресу товариства, вказану ним в апеляційній скарзі, яка співпадає з його зареєстрованою адресою, але на адресу суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. При цьому за висновками суду апеляційної інстанції, доводи заявника про те, що ним вчинені усі дії для отримання поштової кореспонденції не підтверджено належними доказами, а посилання на не отримання ухвал про залишення апеляційної скарги без руху і її повернення скаржнику з незалежних від відповідача причин, не є поважними підставами пропуску строку звернення з апеляційною скаргою. 
Колегія суддів звертає увагу, що доводи касаційної скарги в розрізі незгоди скаржника з вищенаведеними висновками суду апеляційної інстанції містять лише посилання на те, що лист з поштовим ідентифікатором № 6530005206180 (ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 03 квітня 2019 року) направлявся на адресу в м. Олешки Херсонської області, замість м. Гола Пристань, що підтверджується інформацією із сайту АТ «Укрпошта» (т. 3 м/с а.с. 83-84, 124). Однак касаційна скарга не містить жодних доводів на спростування того, що судом апеляційної інстанції також направлялась ухвала про залишення первісної апеляційної скарги без руху від 03 квітня 2019 року на адресу ЗАТ «Агрофірма «Титанік»: 75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Ларіонова, 95-а, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і була зазначена в апеляційній скарзі самостійно ЗАТ «Агрофірма «Титанік», проте повернулась на адресу суду із відміткою «неповна адреса» (у відповідності до даних укрпошти поштовий ідентифікатор № 6530005480559) (т. 3 м/с а.с. 86-87, 123). 
При цьому з наявного в матеріалах справи конверту (поштовий ідентифікатор № 6530005480559), який повернувся на адресу суду з відміткою «неповна адреса» вбачається, що поряд з адресою: 75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Ларіонова, 95-а, міститься допис «кв?» (т. 3 м/с а.с. 86-87). Проте, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична адреса ЗАТ «Агрофірма «Титанік» не містить номера квартири. Тобто судом апеляційної інстанції згідно вимог процесуального закону направлено на адресу ЗАТ «Агрофірма «Титанік», яка міститься в ЄДРЮОФОП (75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Ларіонова, 95-а) ухвалу від 03 квітня 2019 року про залишення первісно поданої апеляційної скарги без руху, але поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «неповна адреса» з незалежних від суду причин (т. 3 м/с а.с. 86-87). 
Крім цього, ухвалу від 31 травня 2019 року про повернення первісно апеляційної скарги також судом апеляційної інстанції було направлено на адресу ЗАТ «Агрофірма «Титанік», яка міститься в ЄДРЮОФОП (75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Ларіонова, 95-а) т. 3 м/с а.с. 89), однак конверт з поштовим відправленням (ідентифікатор № 6530005480559) повернувся на адресу суду апеляційної інстанції з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (т. 3 м/с а.с. 95-96).
Колегія суддів звертає увагу, що положення статті 251 КАС України не врегульовують усіх випадків належного вручення рекомендованої поштової кореспонденції, зокрема, судових рішень, не вручених адресату з незалежних від суду причин.
При цьому до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №340/2148/22, від 31 жовтня 2023 року у справі № 420/15100/20, від 31 січня 2024 року у справі №215/6188/20, але не виключно.
Отже доводами касаційної скарги не спростовано правильність процесуальних дій суду апеляційної інстанції щодо направлення на адресу ЗАТ «Агрофірма «Титанік», яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Ларіонова, 95-а) ухвали від 03 квітня 2019 року про залишення первісно поданої апеляційної скарги без руху і її повернення товариству ухвалою суду від 31 травня 2019 року, які повернулись в поштових конвертах на адресу суду з незалежних від суду причин з відмітками «»неповна адреса» та «за закінченням встановленого строку зберігання».
До того ж, колегія суддів звертає увагу, що голова ліквідаційної комісії, Малюк Є.В. в первісно поданій апеляційній скарзі не просив суд апеляційної інстанції направляти судові рішення безпосередньо на його адресу, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи скаржника в касаційній скарзі, що ухвала про залишення апеляційної скарги без руху не направлялась представнику відповідача, який подавав апеляційну скаргу - голові ліквідаційної комісії товариства - Малюку Є.В. Тоді, як у відповідності до вимог процесуального законодавства (стаття 251 КАС України), судові рішення надсилаються учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а учасниками справи у відповідності до частини 1 статті 42 КАС України є безпосередньо сторони і треті особи.
Переходячи до суті оскаржуваної ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою і у відкритті апеляційного провадження, колегія суддів звертає увагу, що на усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 16 липня 2019 року в частині зазначення інших поважних причин пропуску строку звернення до суду, товариством надані пояснення охоронця ОСОБА_1 т. 3 м/с а.с. 120). 
Так, з наведених пояснень охоронця ОСОБА_1 , наданих ЗАТ «Агрофірма «Титанік» на запит стосовно листів на адресу ЗАТ «Агрофірма «Титанік», ОСОБА_1 повідомлено, що: «він є пенсіонером, проживає в м. Гола Пристань та працює охоронцем на базі за адресою, вул. Ларіонова, 95-а. За вказаною адресою розташовані декілька підприємств і охорона приймає листи для цих підприємств від листоноші. Коли в квітні 2019 -травні 2019 року листоноша приносив листи на адресу «Агрофірма «Титанік», він йому сказав, що тут такої організації немає і листи не приймав».  
Однак відмовляючи в поновленні строку звернення до суду і у відкритті апеляційного провадження ухвалою від 14 серпня 2019 року суд апеляційної інстанції посилався на те, що надані ЗАТ «Агрофірма «Титанік» пояснення охоронця ОСОБА_1 не можуть бути визнані судом належним підтвердженням поважності причин пропуску строку, оскільки будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 на відповідній посаді відповідачем не надано, як і не надано належних доказів того, що за адресою: 75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Ларіонова, 95-а, що була зазначена ЗАТ «Агрофірма «Титанік» в первісно поданій апеляційній скарзі, зареєстровано декілька суб`єктів господарювання. 
При цьому колегія суддів звертає увагу, що доводи касаційної скарги взагалі не містять посилань на помилковість таких висновків суду апеляційної інстанції за результатами оцінки наданих пояснень, як доказ у справі, який за висновком суду не підтверджує поважність пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, що власне і слугувало підставою для відмови у поновленні строків звернення до суду з апеляційною скаргою і як наслідок, відмови у відкритті апеляційного провадження.
Отже загалом, доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції про неповажність повідомлених скаржником причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції (26 червня 2019 року). Тоді, як посилання в касаційній скарзі на обмеження скаржника доступу до правосуддя є необґрунтованими з огляду на те, що він скористався в процесуальний спосіб правом доступу до правосуддя, проте не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, які б надали суду змогу поновити строк на апеляційне оскарження, в разі підтвердження його пропуску з поважних причин. 
Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.    
Отже суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження ухвалою від 14 серпня 2019 року у цій справі правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, що не спростовано доводами касаційної скарги. 
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 350, 355, 356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  Закритого акціонерного товариства «Агрофірма «Титанік» залишити без задоволення. 
Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 6/228-АП-07 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя | | І.А. Васильєва
Судді                                                                                                     В.П. Юрченко
          
                                                                                                              В.В. Хохуляк