УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 344/17195/25
провадження № 51- 3941 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
головуючого  суддів	ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 	
за участю:  секретаря судового засідання  захисника	 ОСОБА_4 ,   ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),	
розглянув клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2023 року за № 12023091180000476, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання та встановлені судом обставини
До Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення зазначеного кримінального провадження з Івано-Франківського міського  суду Івано-Франківської області до Франківського районного суду м. Львова в порядку ст. 34 КПК України.
Клопотання мотивовано тим, що з обвинувального акта вбачається, що останнє з інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_6 діянь за ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України вчинено за місцем її проживання у м. Львові, а тому кримінальне провадження відповідно до ст. 32 КПК України підсудне Франківському районному суду м. Львова. Вважає, що підстав для направлення обвинувального акта доІвано-Франківського міського  суду Івано-Франківської області не було. 
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а  також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Статтею 34 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме, якщо:
1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло 
до суду з порушенням правил підсудності;
2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;
3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;
4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, 
який здійснював судове провадження. 
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження 
(крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів 
із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Положеннями ст. 34 КПК України не передбачено можливості неодноразового здійснення процедури в порядку зазначеної статті в одному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями апеляційного суду, оскільки це суперечить закріпленим у ст. 2 цього Кодексу завданням кримінального провадження, а в силу приписів ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
Як вбачається з матеріалів провадження, доводи, зазначені у клопотанні захисника, вже були предметом розгляду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України. 
Так, ухвалами Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 жовтня та 21 жовтня 2025 року залишено без задоволення аналогічні за змістом клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_5 про направлення вказаного кримінального провадження з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до Франківського районного суду м. Львова. 
Незгода учасника кримінального провадження з мотивами ухвалених судових рішень не може слугувати підставою для неоднократного вирішення одних і тих самих питань Верховним Судом.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. 
Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.
За змістом обвинувального акта ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до витоку інформації, вчиненому організованою групою під час дії воєнного стану, а ОСОБА_7 - ще й за ч. 2 ст. 209 КК України у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинених особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, за попередньою змовою групою осіб.
Злочин, передбачений ч. 5 ст. 361 КК України, з урахуванням ст. 12 цього Кодексу, є більш тяжким кримінальним правопорушенням та вважається закінченим, у нашому випадку, з моменту настання наслідку - витоку інформації через несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.
Верховним Судом у попередніх ухвалах констатовано, що з обвинувального акта не вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України вчинено у межах територіальної юрисдикції Франківського районного суду м. Львова. Твердження захисника про протилежне не заслуговують на увагу, оскільки є її суб`єктивними висновками та власним тлумаченням змісту пред`явленого співучасникам обвинувачення.
Зважаючи на те, що місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення не встановлено, обвинувальний акт, складений слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області (за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 15) та затверджений прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури (за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11) скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.
Підстав, визначених ч. 1 ст. 34 КПК України, для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, не встановлено.
З огляду на викладене, керуючись статтями 32,34 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотаннязахисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
З цих підстав Суд постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2023 року за № 12023091180000476, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, з Івано-Франківського міського  суду 
Івано-Франківської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_11                                        ОСОБА_3