Справа № 757/13193/25-п
№ апеляційного провадження: 33/824/4178/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Шапутько С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 вересня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Олексієнка Михайла Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення  ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -
 
                                                  ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, і піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Олексієнко М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Олексієнко М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилається на те, що про оскаржувану постанову він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 09 червня 2025 року.
В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваної постанови захисник Олексієнко М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки письмовим поясненням наданим в судовому засіданні з фотознімками з місця пригоди та прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Вказує, що 06 березня 2025 року приблизно о 15:57 год. в м. Києві на площі Спортивній під час паркування водій ОСОБА_1 допустила незначний дотик з автомобілем «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , який вона не відчула і не могла відчути, бо на вказаному автомобілі пошкоджень не було, а на її автомобілі були лише дрібні подряпини на захисній плівці. Враховуючи, що ОСОБА_1 не знала, що зачепила автомобіль, вона пішла по своїм справам, а коли повернулась, то на місці вже були працівники поліції, які оформляли адміністративні матеріали. Звертає увагу на те, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується саме умисною формою вини. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 на час події усвідомлювала, що відбулося ДТП та умисно залишила місце пригоди. Просить врахувати, що ОСОБА_1 визнає свою вину за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щиро кається та усвідомлює всю відповідальність за неухильне дотримання Правил дорожнього руху. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є студенткою та з метою вчасного приїзду на заняття та необхідністю пересуватися між корпусами по м. Києву використовує транспортний засіб. Проте у випадку позбавлення її права керування автомобілем, це призведе до неможливості в повній мірі виконувати план навчання.    
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Олексієнко М.М., захисник Пономаренко М.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених у ній підстав. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання,  вважаю, що ОСОБА_1 підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суду було винесено 31 березня 2025 року.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 або його захисником копії постанови Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року.
17 червня 2025 року захисник Олексієнко М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року.
Враховуючи викладене, вважаю, що вказані захисником Олексієнком М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови  Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 рокує поважними.
Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративні правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. 
Проте, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.
Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №271011 від 14 березня 2025 року, в якому зазначено, що 06 березня 2025 року о 15 год. 57 в м. Київ на площі Спортивній, 1-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху недотримавшись безпечного інтервалу скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 1).
Також, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №271016 від 14 березня 2025 року, в якому зазначено, що 06 березня 2025 року о 15 год. 57 в м. Київ на площі Спортивній, 1-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху стала учасником ДТП, будучи причетною до якої, залишила місце пригоди, чим порушила п. 2.10.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с. 2).
До протоколів було долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 березня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції, протокол огляду транспортного засобу від 14 березня 2025 року та DVD-диск із відеозаписом та фотографіями з камери відеонагляду з місця події (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 15, 16).
Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірідвохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
За п. 2.10.а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
З пояснень, наданих на місці ДТП, ОСОБА_3 вбачається, що 06 березня 2025 року о 16 год. 05 в м. Київ на площі Спортивній, 1-А, підходячи до свого авто, він зустрів двох свідків, які йому розповіли як трапилося ДТП. З їх слів автомобіль, д.н.з. НОМЕР_2 , проїжджаючи повз його автомобіль, д.н.з. НОМЕР_1 , приблизно о 15:57 год. пошкодив задній бампер та карбонову частину під бампером, після чого рушив далі з місця ДТП. На момент паркування на парковці на площі Спортивній, 1-А, де і сталося ДТП, його авто знаходилось без пошкоджень (а.с. 8).   
В письмових поясненнях, наданих 06 березня 2025 року на місці ДТП, ОСОБА_4 зазначав, що він з товаришем були свідками того як водій автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , на парковці ТРЦ «Гулівер» на площі Спортивній, 1-А, проїжджаючи повз автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодив задній бампер та карбонову частину під бампером о 15:57 год., після чого продовжив рух та припаркувався на парковці трохи далі (а.с. 9).
В письмових поясненнях, наданих працівникам поліції 14 березня 2025 року, ОСОБА_1 , зазначала, що 06 березня 2025 року близько 161:00 год. керувала автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , на площі Спортивній, 1-А у м. Києві, та шукала місце для того щоб припаркувати автомобіль, безперешкодно маневруючи на парковці. Припаркувавшись, вийшла з автомобіля та пішла по власним справам. Під час маневрування ніяких сторонніх звуків та контакту з іншими автомобілями вона не відчувала, в автомобілі було тихо, радіо було вимкнене. Одразу після того як зателефонували працівники поліції, повернулась на місце для з`ясування ситуації (а.с. 10).  
Тобто, з письмових пояснень ОСОБА_1 та свідка дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , наданих працівникам поліції, вбачається, що ОСОБА_1   зіткнення автомобіля під її керуванням з автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під час маневрування на парковці не відчула, про подію їй стало відомо пізніше від працівників поліції, не залишала місця ДТП, а припаркувала автомобіль під її керуванням далі на парковці.
Зазначені пояснення підтверджені і під час апеляційного розгляду справи, зокрема, захисником Пономаренком М.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , якого було пошкоджено ОСОБА_1 під час даної ДТП. Так в суді апеляційної інстанції захисник Пономаренко М.В. вказав, що ОСОБА_1 , дізнавшись про вчинене нею ДТП, повернулась до свого автомобіля та була присутня на місці ДТП під час складання працівниками поліції адміністративних матеріалів по даній справі.  
Доказів, які б могли спростувати зазначені пояснення, матеріали справи не містять.
За умов необізнаності особи з фактом дорожньо-транспортної пригоди та своєї причетності до неї, у неї не виникає обов`язку, передбаченого п.2.10 ПДР, і, відповідно, у її діях відсутній прямий умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Олексієнка М.М., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволення, а постанова Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.
Постанова Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року в частині визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, останньою не оскаржена, а тому суд апеляційної інстанції не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання захисника Олексієнка Михайла Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Олексієнка Михайла Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 122-4 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Г.В. Крижанівська