КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 761/38591/23                         Головуючий у суді першої інстанції   - Кондратенко О.О.
Номер провадження № 22-ц/824/15028/2025                                    Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2025 року                                                                                     м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Яворського М.А. (суддя-доповідач),        Кашперської Т.Ц.,          Фінагеєва В.О.,
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», поданою представником Сергєєнковим Олександром Юрійовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Кондратенко О.О., у місті Києві, у справі за заявою Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року КП «Київтранспарксервіс»звернулась до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» із клопотанням, в якому просило визнати незаконними дії державного виконавця, які полягають у стягненні 24 квітня 2025 року коштів після виконання рішення в межах зупиненого виконавчого провадження, що призвело до подвійного стягнення коштів з боржника за рішенням суду; зобов`язати державного виконавця усунути порушення шляхом повернення на рахунок боржника незаконно списаних кошти в розмірі 283 304,54 грн; та повернути виконавчий документ стягувачу за його заявою від 18 квітня 2025 року (вх. № 11192 від 21.04.2025).
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року клопотання КП «Київтранспарксервіс»визнано неподаним та повернуто заявнику.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник КП «Київтранспарксервіс» - Сергєєнков О.Ю. подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що постановляючи ухвалу суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, що мають суттєве значення, та допустив процесуальне порушення, не врахувавши належним чином подану КП «Київтранспарксервіс» заяву від 20 червня 2025 року (зареєстровану в суді 23 червня 2025 року, вхідний номер 65101/25-Вх) про усунення недоліків скарги, а також оновлену редакцію скарги на дії державного виконавця Коваленка Є.I.
У зв`язку з цим, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням вимог процесуального закону, що перешкоджає подальшому розгляду скарги по суті, а відтак підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції продовження розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення клопотання КП «Київтранспарксервіс» мотивував своє рішення тим, що заявник по справі не усунув недоліки, що є підставою для визнання його неподаним та повернув.
Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в травні 2025 року КП «Київтранспарксервіс» звернулось до суду першої інстанції із вказаним клопотанням, в якому просило: визнати незаконними дії державного виконавця, які полягають у стягненні 24 квітня 2025 року коштів після виконання рішення в межах зупиненого виконавчого провадження, що призвело до подвійного стягнення коштів з боржника за рішенням суду; зобов`язати державного виконавця усунути порушення шляхом повернення на рахунок боржника незаконно списаних кошти в розмірі 283 304,54 грн; зобов`язати державного виконавця повернути виконавчий документ стягувачу за його заявою від 18 квітня 2025 року (вх. № 11192 від 21.04.2025) (а.с.1-7).
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року клопотання КП «Київтранспарксервіс» було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали (а.с. 9 - 11).
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про залишення клопотання без руху було надіслано КП «Київтранспарксервіс»засобами електронного зв`язку 13 червня 2025 року 21:55:45 (а.с. 12).
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року клопотання КП «Київтранспарксервіс»визнано неподаним та повернуто заявнику (а.с.13 -14).
Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків
Чинним законодавством передбачено право суду на повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини при розгляді справ виходить із того, що, реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до частини 6 статті 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Згідно положень частин 5 та 6 статті 272 ЦПК України  учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
 Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Оскільки судом першої інстанції було встановлено строк, тривалістю п`ять днів, для усунення недоліків поданого клопотання, з дня отримання ухвали суду першої інстанції про залишення клопотання без руху, а саму ухвалу було надіслано заявнику засобами електронного зв`язку 13 червня 2025 року пізніше 17 години, то днем вручення вказаної ухвали вважає 16 червня 2025 року, а відповідно  останнім днем для усунення вказаних недоліків слід вважати 23 червня 2025 року, оскільки останній строк на усунення недоліків припадав на 21 червня 2025 року (субота) був вихідним днем.
Так, разом із апеляційною скаргою представник КП «Київтранспарксервіс» - Сергєєнков О.Ю. надав картку руху документа в системі «Електронний суд», відповідно до якої 20 червня 2025 року ним через кабінет «Електронного суду» було подано нову редакцію скарги, оформлену у відповідності до ст. 175 ЦПК України разом із заявою про усунення недоліків поданого клопотання, що, враховуючи положення статті 124 ЦПК України, свідчить про те, що заявник подав вказану заяву 23 червня 2025 року  тобто  в строк, встановлений судом (а.с. 23).
Однак, суд першої інстанції, не перевіривши в системі «Електронний суд» надходження заяви про усунення недоліків поданого клопотання, постановив передчасну ухвалу про повернення клопотанняКП «Київтранспарксервіс»23 червня 2025 року, тобто в останній день визнаний судом строк для усунення недоліків.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 рокупідлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», подану представником Сергєєнковим Олександром Юрійовичем, задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Судді : 
 
_______________                ________________                 ______________
            М.А.Яворський                   Т.Ц.Кашперська                     В.О.Фінагеєв