ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року                                    м. Дніпро                         Справа №  908/1965/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач), 
судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
секретар судового засідання Солодова І.М.
представники сторін не з`явилися; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 (повне додаткове рішення складено 19.11.2024, суддя Педорич С.І.) у справі № 908/1965/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС”, м. Ромни, Сумська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА”, м. Запоріжжя
про стягнення коштів у розмірі 4 867 673,61 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” про стягнення боргу у сумі 4 867 673,61 грн, з яких 3 584 863,79 грн - пеня, 1 017 096,31 грн - інфляційні витрати, 265 713,51 грн - 3% річних.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.11.2024 у даній справі позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” (вул. Космічна, буд. 121-В, м. Запоріжжя, 69050; ідентифікаційний код юридичної особи 34217047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вул. 1-й провулок Свободи, буд. 8, м. Ромни, Сумська область, 42000; ідентифікаційний код юридичної особи 40015185) суму 1 017 096,31 грн (один мільйон сімнадцять тисяч дев`яносто шість гривень 31 коп.) інфляційних втрат та 258 710,63 грн (двісті п`ятдесят вісім тисяч  сімсот десять гривень 63 коп.) три проценти річних. Видати наказ. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” (вул. Космічна, буд. 121-В, м. Запоріжжя, 69050; ідентифікаційний код юридичної особи 34217047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вул. 1-й провулок Свободи, буд. 8, м. Ромни, Сумська область, 42000; ідентифікаційний код юридичної особи 40015185) суму 19 137,26 грн (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять сім гривень 26 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 3 584 863,79 грн та трьох процентів річних у розмірі 7 002,88 грн.
11.11.2024 через систему “Електронний суд” до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу – в розмірі 25 000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у даній справі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вх.№21959/08-08/24 від 11.11.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” (вул. Космічна, буд. 121-В, м. Запоріжжя, 69050; ідентифікаційний код юридичної особи 34217047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вул. 1-й провулок Свободи, буд. 8, м. Ромни, Сумська область, 42000; адреса для листування: вул. Путилівська, буд. 3, м. Суми, 40009; ідентифікаційний код юридичної особи 40015185) судові витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.). У решті вимог заяви відмовлено.
Не погодившись із зазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, з використанням системи “Електронний суд”, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Полетехніка”, в якій просить: скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у справі №908/1965/24 в частині стягнення з ТОВ “Полетехніка” на користь ТОВ “Кроп-Інкріс” судові витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 10 000 грн. і ухвалити нове, яким стягнути з ТОВ “Полетехніка” на користь ТОВ “Кроп-Інкріс” судові витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 1 000 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним.
Скаржник вважає оскаржуване додаткове рішення таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи та недотриманням норм процесуального права, а відтак, має бути скасоване.
Суд не надав жодної правової оцінки щодо порушення Позивачем та його представником вимог ст.ст. 129, 221 ГПК України. Матеріали справи не містять жодних доказів та пояснень, щодо причин неможливості подання Позивачем та/або представником позивача, саме до закінчення судових дебатів доказів, які підтверджують розмір понесених ним судових витрат. Позивачу та його представнику ніщо не перешкоджало, саме до закінчення судових дебатів, надати суду та учасникам справи документи (докази) про виконання умов договору про надання правничої допомоги укладеного між Позивачем та його представником. До таких документів (доказів) належать: - додаткова угода №5 від 30.12.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 17.05.2022; - додаткова угода №10 від 29.12.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 17.05.2022; - акт № 16 приймання-передачі наданих юрпослуг від 29.08.2024, наданих по договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 17.05.2022; - акт № 17 приймання-передачі наданих юрпослуг від 02.10.2024, наданих по договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 17.05.2022. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що документи на дату (04.11.2024) ухвалення судом рішення по справі № 908/1965/24 вже були у Позивача та Адвоката, але вони з невідомих причин не були надані суду в порушення вимог ст.ст. 129, 221 ГПК України, причини їх не надання також не повідомлялися суду, а відтак, суд мав відмовити в задоволенні таких вимог.
Судом першої інстанції не прийнято до уваги заперечення відповідача, які полягали в тому, що з наданого до заяви акту № 18 приймання-передачі наданих юрпослуг від 05.11.2024, наданих по договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 17.05.2022 слідує, що адвокатом витрачено 5 годин на складання процесуальних документів (пояснення на заперечення по справі №908/1965/24) б/н від 02.10.2024. Але витрачений адвокатом час не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника заявника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату.
20.01.2025 від позивача до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить: залишити апеляційну скаргу ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» без задоволення, а додаткове рішення господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 по справі №908/1965/24 – без змін.
Відзив обґрунтований наступним.
Порушення Господарським судом Запорізької області при прийнятті додаткового рішення норм процесуального права, носить характер припущень зі сторони Відповідача, тобто жодним чином не підтверджено.
У випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 244 ГПК України. Частиною третьою статті 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що питання розподілу судових витрат вирішується судом, який закінчив розгляд справи по суті та ухвалив судове рішення.
Господарський процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно при ухваленні судового рішення по суті спору.
В позовній заяві ТОВ «КРОП-ІНКРІС» зазначено, що – «На виконання п.9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, повідомляємо, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесені та можуть бути понесені Позивачем у зв`язку із розглядом справи складають 113 015, 10 грн., в тому числі 73 015, 10 грн. судовий збір та 40 000, 00 грн. витрати на правову допомогу. Докази витрат на правову допомогу будуть надані у відповідності до абз.2 ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, а саме до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі понесення додаткових витрат на правову допомогу, відповідні докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду». Отже, Позивачем (ТОВ «КРОП-ІНКРІС») дотримано вимоги ч.8 ст.129 ГПК України.
Як вбачається з заяви про ухвалення додаткового рішення, Позивачем, на підтвердження витрат на надану правову допомогу, зокрема долучено докази, а саме - Копія Акту №18 від 05.11.2024 приймання – передачі наданих юридичних послуг наданих по Договору №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги та Копія розрахунку від 05.11.2024 суми наданих послуг відповідно до Договору №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2024 Господарським судом Запорізької області було прийнято рішення по справі №908/1965/24, отже станом на день прийняття рішення – 04.11.2024, ані Позивач, ані представник Позивача, фізично не могли надати суду всі докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу Позивача, оскільки частина таких доказів у Позивача з`явилась лише після винесення рішення по даній справі.
Позивач просить врахувати позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою ЦАГС від 02.12.2024 здійснено запит матеріалів справи №908/1965/24 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
11.12.2024 матеріали справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у справі № 908/1965/24; розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 14.05.2025 о 12:00 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у справі №908/1965/24 відкладено на 13.08.2025 о 10:20 год.
У судове засідання 13.08.2025 представники сторін не з`явилися. Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів оголосила про перехід до стадії ухвалення судового рішення, яке буде проголошено в судовому засіданні 22.10.2025 о 12-40 год.
У судове засідання 22.10.2025 представники сторін не з`явилися; колегією суддів підписано скорочене судове рішення (вступна та резолютивна частина постанови).
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.11.2024 у даній справі позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” суму 1 017 096,31 грн інфляційних втрат та 258 710,63 грн три проценти річних. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” суму 19 137,26 грн витрат зі сплати судового збору. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 3 584 863,79 грн та трьох процентів річних у розмірі 7 002,88 грн.
11.11.2024 через систему “Електронний суд” до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу – в розмірі 25 000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у даній справі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вх.№21959/08-08/24 від 11.11.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” (вул. Космічна, буд. 121-В, м. Запоріжжя, 69050; ідентифікаційний код юридичної особи 34217047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вул. 1-й провулок Свободи, буд. 8, м. Ромни, Сумська область, 42000; адреса для листування: вул. Путилівська, буд. 3, м. Суми, 40009; ідентифікаційний код юридичної особи 40015185) судові витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.). У решті вимог заяви відмовлено.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2024 у справі № 908/1965/24 – залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2024 у справі № 908/1965/24 – задоволено частково. Рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2024 у справі № 908/1965/24 – змінено, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
«Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” (вул. Космічна, буд. 121-В, м. Запоріжжя, 69050; ідентифікаційний код юридичної особи 34217047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вул. 1-й провулок Свободи, буд. 8, м. Ромни, Сумська область, 42000; ідентифікаційний код юридичної особи 40015185) суму 85    435,14 грн. інфляційних втрат та 2    546,50 грн. три проценти річних. Видати наказ.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” (вул. Космічна, буд. 121-В, м. Запоріжжя, 69050; ідентифікаційний код юридичної особи 34217047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” (вул. 1-й провулок Свободи, буд. 8, м. Ромни, Сумська область, 42000; ідентифікаційний код юридичної особи 40015185) суму 1    319,72 грн. витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.
Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 3 584 863,79 грн., інфляційних втрат у розмірі 931    661,17 грн. та трьох процентів річних у розмірі 263    167,01 грн.».
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 21 380,85 грн. 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване додаткове рішення, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За загальним правилом такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі.
У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема, на надання професійної правничої допомоги, згідно з яким такі витрати складають 40 000,00 грн, а також зазначив, що відповідні докази будуть надані у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, а саме до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі понесення додаткових витрат на правову допомогу, відповідні докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Після ухвалення судом першої інстанції 04.11.2024 рішення по суті спору позивач 08.11.2024 звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №908/1965/24 (сформована в системі «Електронний суд» 08.11.2024, зареєстрована в канцелярії суду 11.11.2024).
До вказаної заяви, на підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, позивач надав: 
- копію Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 17.05.2022;
- копію Додаткової угоди №5 від 30.12.2022 до Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 17.05.2022;
- копію Додаткової угоди №10 від 29.12.2023 до Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 17.05.2022;
- копію Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг №16 від 29.08.2024, наданих за Договором №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги;
- копію розрахунку від 29.08.2024 суми наданих послуг відповідно до Договору №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги;
- копію Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг №17 від 02.10.2024, наданих за Договором №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги;
- копію розрахунку від 02.10.2024 суми наданих послуг відповідно до Договору №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги;
- копію Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг №18 від 05.11.2024, наданих за Договором №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги;
- копію розрахунку від 05.11.2024 суми наданих послуг відповідно до Договору №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги.
Розглядаючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 25    000,00 грн. не відповідають критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору та складності справи, зокрема, в частині підготовки процесуальних документів заперечень на клопотання (2 години), відповіді на відзив (7 годин), пояснень на заперечення (5 годин), а сумарно 14 годин за підготовку нескладних процесуальних документів, які суд вважає слід зменшити до 5 годин, оскільки судовим рішенням в іншій справі №908/859/22 встановлені всі обставини спірної поставки, тому даний позов містить здебільшого розрахунки, виходячи з вже встановлених в іншій справі обставин. Щодо судових засідань, у яких брав участь адвокат Шевцов П.В. та за які виставлено вартість 7500,00 грн по 1250,00 грн за кожне судове засідання (яких відбулось всього шість, п`ять з яких проведені в режимі відеоконференції, і лише в одне судове засідання представник позивача прибув особисто), суд вважає заявлений розмір необґрунтованим, завищеним та таким, що не відповідає критерію розумності та реальності, виходячи з того, що судові засідання у підготовчому засіданні суду сукупно тривали не більше 1,5 годин (перші взагалі тривали 4, 7, 10 хвилин) та в них вирішували переважно процесуальні питання подачі заяв по суті справи. Щодо розгляду справи по суті, то два проведені судових засідання сумарно не перевищили 1,5 годин, при тому що одне з засідань було перенесено через поганий зв`язок представника позивача. Отже, з аналізу матеріалів справи, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також того, що розмір заявлених витрат на професійну правову допомогу не повністю відповідає критеріям їхньої реальності та розумності, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу підлягає відшкодуванню 10    000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У контексті доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Разом з тим, відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, з посиланням на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголосила:
- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;
- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
У постанові від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду врахував, що рішення суду першої інстанції було ухвалене 27.12.2022, при цьому позивач звернувся із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої додав докази їх понесення, протягом п`яти днів після його ухвалення (03.01.2023). Докази були датовані за період з 09.12.2021 до 03.08.2022, тобто до моменту постановлення рішення суду першої інстанції; погодився з позицією суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки її зміст не містив обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.
Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд господарських справ, також неодноразово посилався на зазначені висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови від 25.09.2024 у справі № 910/1007/22, від 26.11.2024 у справі № 916/2168/22, від 12.12.2024 у справі № 911/826/23, від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 12.03.2025 у справі №910/87/24, від 25.03.2025 у справі №910/11352/24, від 15.04.2025 у справі №910/6138/24).
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем вимог статей 129, 221 ГПК України знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду додаткового рішення, оскільки заява позивача про ухвалення додаткового рішення не містила обґрунтування поважності причин неподання Актів приймання-передачі наданих юридичних послуг від 29.08.2024, від 02.10.2024, складених до ухвалення рішення по суті 04.11.2024, до закінчення судових дебатів у справі.
Зі змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що суд першої інстанції не врахував приписи статті 221 Господарського процесуального кодексу України.
Ураховуючи допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також те, що постановою ЦАГС від 22.10.2025 було змінено рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2024 у даній справі, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування додаткового рішення та ухвалення нового.
Апеляційний господарський суд констатує, що позивач не обґрунтував поважності причин неподання Актів приймання-передачі наданих юридичних послуг №16 від 29.08.2024, №17 від 02.10.2024, складених до ухвалення рішення по суті 04.11.2024, до закінчення судових дебатів у справі, що є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24 в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, визначених зазначеними Актами.
Відтак, заява ТОВ “Кроп-Інкріс” про ухвалення додаткового рішення підлягає розгляду в межах наданого позивачем Акта №18 приймання-передачі наданих юридичних послуг від 05.11.2024 по Договору №01 від 17.05.2022 про надання професійної правничої допомоги, який був складений після ухвалення рішення по суті 04.11.2024.
Відповідно до п. 1.1 Договору №01 про надання професійної правничої допомоги від 17.05.2022 Адвокат (Шевцов П.В.) зобов`язується за завданням Клієнта (ТОВ «КРОП-ІНКРІС») надавати юридичні послуги, здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги на умовах, що визначені Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.
Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання Клієнту всіх видів правової допомоги, не заборонених діючим законодавством України та правилами адвокатської етики {…}, п.1.2 договору.
Факт надання Виконавцем Замовнику юридичних послуг відповідно до умов цього Договору підтверджується Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг, який підписується сторонами (п. 1.5 договору)
Вартість (гонорару) наданих послуг за цим договором складає 1250,00 грн. за годину наданих послуг. Загальна вартість (гонорар) наданих послуг визначається на підставі Актів приймання-передачі наданих юридичних послуг за даним Договором (п. 3.1. Договору №01 від 17.05.2022).
Строк договору до 31.12.2022 (п.8.1. Договору №01 від 17.05.2022).
Додатковими угодами №5 від 30.12.2022 та №10 від 29.12.2023 строк дії договору продовжувався, і діє до 31.12.2024.
Згідно з актом №18 від 05.11.2024 та розрахунком до нього визначено розмір гонорару за 5 годин складання процесуальних документів (пояснення на заперечення у справі №908/1965/24) - 6250,00 грн. (5 год х 1250 грн.); представництво інтересів позивача в Господарському суді Запорізької області у справі №908/1965/24 за 3 судових засідання 03.10.2024, 31.10.2024, 04.11.2024 - 3750,00 грн. (3 засідання х 1250 грн.).
Загальна сума наданих послуг за Договором №01 від 17.05.2022 по Акту №18 від 05.11.2024 склала 10    000,00 грн.
Акт №18 та розрахунок суми наданих послуг до нього підписані сторонами без зауважень (т. 1, а.с. 190, 190 на звороті).
У розгляді даного спору судова колегія враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19. У наведеній постанові Верховний Суд у звернув увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.
Надаючи оцінку Акту №18 від 05.11.2024 та розрахунку до нього як доказам понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, в розрізі їх обґрунтованості та необхідності, як обов`язкового критерію при розподілі судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, судова колегія вважає, що витрати на правничу допомогу, понесені ТОВ “Кроп-Інкріс” за Актом №18 в розмірі 10 000 грн. підтверджені матеріалами справи, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, відображають зміст виконаної адвокатом Шевцовим П.В. роботи в суді першої інстанції, є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.
З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до постанови ЦАГС від 22.10.2025 та положень ст. 129 ГПК України, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 180,75 грн. (10    000 грн. х 1,8075%).
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у справі № 908/1965/24 – скасувати; ухвалити нове додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24 задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 180,75 грн. У решті вимог заяви відмовити.
Керуючись ст. ст. 129, 221, 269, 270, 275-277, 282-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у справі № 908/1965/24 – задовольнити.
Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 18.11.2024 у справі № 908/1965/24 – скасувати.
Ухвалити нове додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1965/24 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРОП-ІНКРІС” витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 180,75 грн. Видати наказ.
У решті вимог заяви відмовити.
Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 11.11.2025

Головуючий суддя                                                                  О.В. Чус

Суддя                                                                                     І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                      М.О. Дармін