КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 372/1309/25                                   Головуючий у суді першої інстанції   -  Букіна О.М. Номер провадження № 22-ц/824/17867/2025                                  Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2025 року                                                                           м. Київ
Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Яворського М.А. (суддя-доповідач),          Кашперської Т.Ц.,           Фінагеєва В.О.,
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., у місті Києві, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року  ОСОБА_2 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відповідно до якого просила стягнути з відповідача на її користь половину суми коштів, що вносилися на виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №34_19-06/07-МФ від 27 червня 2007 року у розмірі 239 525,00 доларів США, що станом на день подання позову еквівалентно 10 129 512,20 грн. 
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2020, тип загальний /легковий загальний/ універсал-В, номер кузова НОМЕР_2 , повна маса 2 775 кг, маса без навантаження 2 185, категорія М1, об`єм двигуна 2 442, тип пального D, колір сірий. 
Залишити у власності ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2020, тип загальний /легковий загальний/ універсал-В, номер кузова НОМЕР_2 , повна маса 2 775 кг, маса без навантаження 2 185, категорія М1, об`єм двигуна 2442, тип пального D, колір сірий. 
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада, загальною площею 0,0504 га, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:06:008:0004, цільове призначення земельної ділянки для садівництва, правовий режим земельної ділянки приватна власність, склад угідь сади. 
Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада, загальною площею 0,0504 га, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:06:008:0004, цільове призначення земельної ділянки для садівництва, правовий режим земельної ділянки приватна власність, склад угідь сади.
Позовні вимоги мотивовано тим, що з 27 червня 2007 року відповідач ОСОБА_1 є власником шести квартир ( АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 ), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_9 . 
Вказані квартири було придбано ним у кредит до шлюбу. Відповідачу надано кредит у розмірі 492 720,00 доларів США. Однак кредит фактично в повному обсязі виплачено подружжям спільно в період проживання в зареєстрованому шлюбі, а саме 13 690,00 доларів США було виплачено до шлюбу, 479 050,00 доларів США було виплачено в шлюбі. В зв`язку з цим позивачка вважає, що вона має право на половину суми, що була внесена на виконання кредитного зобов`язання відповідача у період шлюбу. 
04 липня 2015 року сторонами було придбано земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада, загальною площею 0,0504 га, кадастровий номер земельної ділянки 3223180500:06:008:0004, цільове призначення земельної ділянки для садівництва, правовий режим земельної ділянки приватна власність, склад угідь сади, власник - ОСОБА_1 .
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14 березня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
30 червня 2025 року ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 року на адресу суду надіслано заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції, відповідно до якої просить стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі 239 525 доларів США, поділити спільне майно подружжя, шляхом визнання за відповідачем права особистої приватної власності на автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д/н НОМЕР_1 , визнати за позивачем право особистої приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 32231805500:06:008:0004, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада, загальною площею 0,0504 га.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 передано за територіальною підсудністю до Обухівського районного суду Київської області.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що отримавши позовну заяву ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та у зв`язку із тим, що вимоги є незаконними та утискають його права, він був вимушений звернутись із зустрічною позовною заявою і одночасно подати клопотання про застосування заходів забезпечення позову.
Вважає, що його зустрічна позовна заява містить вимогу щодо нерухомого майна, що знаходиться на території Солом`янського районного м. Києва, а саме права власності на квартиру АДРЕСА_10 .
Вказує, що вартість земельної ділянки кадастровий номер 32231805500:06:008:0004, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада, загальною площею 0,0504 га складає 300 000 грн, набагато менша вартості вищевказаної квартири, що складає 12 000 000 грн.
Вважає, що оскільки суд не розглянув його заява про забезпечення позову, не об`єднав зустрічну позовну заяву з первісним позовом, а тому справа має розглядатись Солом`янським районним судом м. Києва.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року, а справу направити для продовження розгляду до Солом`янського районного суду міста Києва.
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 мають зареєстровані особисті кабінети в підсистемі (модулі) ЄСІТС Електронний суд, тому у відповідності до положень ст. 14 ЦПК України та Положення про ЄСІТС листування здійснюється в електронній формі.
Суд апеляційної інстанції забезпечив право позивача  ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 подати відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, направивши ухвалу Київського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року про відкриття апеляційного  провадження, разом з апеляційною скаргою до особистого кабінету  ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 у підсистемі (модуля) ЄСІКС «Електронний суд». 
Ухвалу про відкриття провадження ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 отримали в особистому кабінеті системи «Електронного суду» 06.11.2025 о 17:00:52 та 06.11.2025 о 16:50:33 що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.
Останнім днем для подання відзиву, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, було 17 листопада 2025 року.
Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Обухівського районного суду Київської області мотивував своє рішення тим, що після виконання вимог ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 року та з подачею в новій редакції позовної заяви позивачем заявлено вимоги майнового характеру, які витікають з приводу нерухомого майна, яке територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва, оскільки 
Зазначивши, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, а саме земельної ділянки, яка знаходиться в Київській область Обухівському районі, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада, а отже, дана справа має розглядатися за місцем знаходження нерухомого майна, за правилами виключної підсудності, що територіально відноситься до Обухівського району Київської області.
Судом першої інстанції вказав, що жодного нерухомого майна, яке є предметом позову та знаходиться на території Солом`янського району м. Києва, зміст заявлених позивачкою ОСОБА_2 позовних вимог не містить.
При цьому, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача грошової компенсації не є грошовою компенсацією вартості частини нерухомого майна, яке підлягає поділу між подружжям, а є вимогою про стягнення коштів з відповідача сплачених на виконання кредитних зобов`язань, що виключає їх розгляд за правилами виключної підсудності. 
Отже враховуючи, непідсудність даної справи Солом`янському районному суду м. Києва та враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до висновку, що справа підлягає передачі до Обухівського району Київської області за правилами виключної підсудності.
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 вказано: за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном.
У пункті 7.22 вказаної постанови зазначено, що аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.
Отже, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язанні із нерухомим майном.
Як вбачається з матеріалів справим позивачем ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 року на адресу суду першої інстанції було подано заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції, відповідно до якої остання просить стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі 239 525 доларів США, поділити спільне майно подружжя, шляхом визнання за відповідачем права особистої приватної власності на автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», д/н НОМЕР_1 та визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 32231805500:06:008:0004, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада, загальною площею 0,0504 га.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають розгляду за правилами виключної підсудності, за місцем знаходження нерухомого майна, яке розташоване за адресою: Київська область, Обухівський район, с/т «Дорожник» Великодмитровицька сільська рада до територіальної юрисдикції Обухівського районного суду Київської області.
За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про непідсудність справи Солом`янському районному суду міста Києва та передачу її у зв`язку із цим на підставі положення п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України на розгляд до Обухівського районного суду Київської області.
Посилання відповідача на те, що його зустрічна позовна заява містить вимогу щодо нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться на території Солом`янського районного м. Києва та її вартість набагато більша ніж вартість  земельної ділянки в Обухівському районі Київської області, колегія суддів апеляційного суду не може визнати обґрунтованою.
Відповідно до частини 1 статті 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Згідно зі ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідач має право надіслати суду та іншим учасникам справи відзив на позовну заяву.
Як визначено  п. 8 ч. 2 ст. 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.
Отже, строк на подання відзиву (відтак і подання зустрічного позову) встановлюється саме ухвалою про відкриття провадження у справі.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що судом першої інстанції не було прийнято первісну позовну заяву до розгляду та не було відкрито провадження у справі, а тому посилання щодо не прийняття зустрічної позовної заяви є передчасними. 
Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга  ОСОБА_1  не містить.
Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.
 
Судді : 
 
             _______________                ________________                 ______________
              М.А.Яворський                  Т.Ц.Кашперська                    В.О.Фінагеєв