ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. 	Справа № 440/5957/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. 
за участю секретаря судового засідання  Колодкіної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2025, суддя В.І. Бевза,  вул. Пушкарівська, 9/26, м.Полтава, 36039,  по справі № 440/5957/20
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ,           Управління Служби безпеки України в Полтавській області                   
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Служби безпеки України в Полтавській області в якому просив:
 - визнати сумісну протиправну бездіяльність Управління Служби безпеки України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови Управління Служби безпеки України в Полтавській області витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області список на ОСОБА_1 для складання оновленої довідки станом на 05.03.2019, повторного направлення на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки від 05.10.2020 №66/21/4/203-фв про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки доплати підвищення) та премії станом на 05.03.2019, враховуючи положення постанови 704, згідно заяви №К-722 від 09.11.2020, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 05.10.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704;
 - зобов`язати Управління Служби безпеки України в Полтавській області витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області список на ОСОБА_1 для складання оновленої довідки станом на 05.03.2019, повторно направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки від 05.10.2020 №66/21/4/203-фв про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки доплати підвищення) та премії станом на 05.03.2019, враховуючи положення постанови 704, згідно заяви №К-722 від 09.11.2020, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 05.10.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, із врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо непроведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсій за формою згідно з додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (в редакції до внесення до неї змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб") із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії для здійснення з 01.04.2019 перерахунку довічної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 05.10.2020 №66/21/4/203фв про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2020, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, із врахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 гривень 40 копійок.
ОСОБА_1 01.09.2025 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 82 658,80 грн;
- зобов`язати особисто Керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області Чепурного Олега Вікторовича на протязі 10 днів подати звіт про виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 82 658,80 грн;
- у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту накласти на керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області ОСОБА_2 штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за не виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 82 658,80 грн. Половину суми штрафу стягнути на користь заявника, іншу половину - до Державного бюджету України.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, зобов`язати керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, накладення штрафу за невиконання рішення суду у цій справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 скасувати та прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №440/5957/20: 
- здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 82 658,80 грн;
- зобов`язати особисто Керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області Чепурного Олега Вікторовича на протязі 10 днів подати звіт про виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 82 658,80 грн;
- у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту накласти на керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області ОСОБА_2 штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за не виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 82 658,80 грн. Половину суми штрафу стягнути на користь заявника, іншу половину - до Державного бюджету України.
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки для Казначейства рішення суду в сукупності з юридично пов`язаною ухвалою про зміну способу виконання рішення суду є обов`язковою до виконання. Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», судові рішення є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, включаючи Казначейство. Вказує, що зміна способу виконання рішення суду - це питання, що вирішується ухвалою суду, яку Казначейство повинно виконати, забезпечивши відповідність способу виконання раніше ухваленого рішення та процедури, встановленої законодавством. Зазначає, що рішення суду, яке зв`язане з ухвалою про зміну способу виконання цього рішення, означає, що суд ухвалив рішення по суті справи, а потім змінив спосіб його реалізації шляхом видання окремої процесуальної ухвали. Це дає можливість реалізувати права та інтереси особи, які були захищені судовим рішенням, але у спосіб, що є більш ефективним або доцільним у певних обставинах. За таких умов, вважає, що  суд першої інстанції зобов`язаний в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль у справі №440/5957/20 за заявою ОСОБА_1 .
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
Позивач в судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.
Представник Управління Служби безпеки України в Полтавській області зазначив, що покладається на розсуд суду.
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалюючи рішення про  відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що дії зобов`язального характеру за судовим рішенням у справі №440/5957/20 щодо сплати на користь позивача заборгованості з пенсійних виплат наразі відсутні з огляду на зміну судом способу і порядку виконання судового рішення, а тому відсутні підстави для здійснення судового контролю.
Щодо вимоги позивача зобов`язати особисто Керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області Чепурного Олега Вікторовича протягом 10 днів подати звіт про виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, то суд виснував, що лише суб`єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, має подавати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в рамках здійснення судом судового контролю за виконанням рішення суду. Отже, вимоги позивача зобов`язати особисто Керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області Чепурного Олега Вікторовича протягом 10 днів подати звіт також задоволенню не підлягають.
Щодо накладення штрафу на керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, суд зазначив, що оскільки у даного органу відсутній обов`язок, відповідно до закону чи судового рішення, подавати суду звіт про виконання рішення суду, судом констатована неможливість накладення штрафу на керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Між тим, 19 грудня 2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX, яким ст.ст. 378, 382 КАС України викладено у новій редакції, а також доповнено КАС України статтями 382-1, 382-2, 382-3.
При цьому, згідно п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
У свою чергу, згідно ч. 1ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч. 1ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
Згідно ч. 2ст. 382-1 КАС України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч. 3ст. 382-1 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Згідно ч. 4ст. 382-1 КАС України, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.
Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.
Згідно ч. 1ст. 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Згідно ч. 1ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Згідно ч. 2ст. 382-3 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Згідно ч. 3ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Згідно ч. 9 ст. 382-3 КАС України, суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.
При цьому, згідно ч. 1ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно ч. 3ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №440/5957/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 05.10.2020 №66/21/4/203фв про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2020, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, із врахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 суд задовольнив заяву представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії .
Так, суд змінив спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №520/5957/20 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 05.10.2020 №66/21/4/203фв про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2020, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, із врахуванням раніше виплачених сум, а саме - стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №440/5957/20 грошової суми у розмірі 82658,80 (вісімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят копійок).
Таким чином, в частині виплати позивачу заборгованості наразі змінено спосіб і порядок виконання судового рішення із зобов`язання здійснити виплату на стягнення з боржника коштів у розмірі 82658, 80 грн.
Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у силу частини першої статті 1 встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.
За змістом частини першої статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Згідно з частинами другою, четвертою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45).
Відповідно до пункту 3 названого Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що судове рішення про стягнення з державного органу коштів виконується органами Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання коштів з рахунків боржника.
Судове рішення про стягнення коштів не покладає на відповідача (боржника) зобов`язань як таких. За відсутності зобов`язання відповідач (боржник) не має про що звітувати суду. Участь боржника у виконанні рішення про стягнення - відсутня. Виконання рішення суду про стягнення з боржника коштів відбувається шляхом списання коштів з його рахунків органами Державної казначейської служби України.
Отже, судове рішення в частині стягнення з ГУПФ України в Полтавській області грошової суми у розмірі 82658,80 грн. повинно скеровуватись до органів Казначейства на примусове (без будь-якого волевиявлення боржника чи вчинення ним будь-яких дій) стягнення грошових коштів на користь позивача.
Зазначене виключає підстави для зобов`язання відповідача подавати звіт щодо виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача коштів, адже у процедурі виконання рішення суду про стягнення коштів відсутні будь-які дії боржника, про які він навіть гіпотетично міг би звітувати.
Оскільки після подання заяви позивача про встановлення судового контролю відбулася зміна способу і порядку виконання судового рішення на стягнення, то за таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для залишення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 30.11.2020 у справі №440/5957/20 після зміни способу і порядку виконання судового рішення без задоволення.
Крім того, щодо вимоги позивача зобов`язати особисто Керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області Чепурного Олега Вікторовича на протязі 10 днів подати звіт про виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5957/20 від 30.11.2020 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що лише суб`єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, має подавати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в рамках здійснення судом судового контролю за виконанням рішення суду.
У даній справі змінений спосіб та порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №440/5957/20 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №440/5957/20 грошової суми у розмірі 82658,80 грн, законом не встановлено обов`язку керівника органів Казначейства подавати звіти про виконання судових рішень, оскільки рішення суду не ухвалене проти Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, а казначейська служба здійснює виключно реалізацію державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів під час примусового виконання рішення суду в межах наявних бюджетних асигнувань за відповідною бюджетною програмою.
Отже, вимоги позивача зобов`язати особисто Керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області Чепурного Олега Вікторовича на протязі 10 днів подати звіт також задоволенню не підлягає.
Щодо накладення штрафу на керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, то оскільки у даного органу відсутній обов`язок, відповідно до закону чи судового рішення, подавати суду звіт про виконання рішення суду, також, судом констатована неможливість встановлення судового контролю за виконанням ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції  про відсутність підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області.
Щодо вимог позивача про виправлення судом апеляційної інстанції описок у тексті оскаржуваної ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2025,  а саме: номер справи №440/5957/19 замість №440/5957/20 та в тексті «заява ОСОБА_3 про встановлення судового контролю у справі підлягає вирішенню в порядку письмового провадження» просить виправити на «заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі підлягає вирішенню в порядку письмового провадження», то колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до п. 1 ст. 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Аналізуючи зазначене вище, колегія суддів зазначає, що вказані вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.1 ст. 253 КАС України саме суд, який постановив судове рішення може виправити описки, в даному випадку таким судом є Полтавський окружний адміністративний суд, а не Другий апеляційний адміністративний суд.
Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст. ст. 243, 250,  315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 по справі № 440/5957/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий   	
Постанова складена в повному обсязі  27.10.25.